ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«27» жовтня 2020 року 
м. Харків
справа № 610/1196/20-ц
провадження № 22ц/818/4760/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -          Бурлака І.В., (суддя-доповідач),
суддів -          Кругової С.С., Хорошевського О.М.
за участю секретаря - Дмитренко А.Ю.,
учасники справи: 
позивач – Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»,
відповідач – ОСОБА_1 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 17 серпня 2020 року в складі судді Купіна В.В.

в с т а н о в и в:
У травні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 06 квітня 2009 року розмірі 76 402,29 грн та судові витрати в розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 17 серпня 2020 року провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, стягнути з відповідача судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у справі № 610/2552/14-ц предметом позову було стягнення заборгованості з ОСОБА_1 станом на 30 травня 2014 року в розмірі 19 672,40 грн, з яких 9831,39 грн – заборгованість за кредитом, 7079,65 грн - заборгованість за процентами, 1586,48 грн – заборгованість за комісією, 250,00 грн - штраф (фіксована частина), 924,88 грн - штраф (процентна складова), а у даній справі предметом позову є стягнення заборгованості станом на 31 березня 2020 року в розмірі 76 402,29 грн, з яких 71 665,81 грн – заборгованість за відсотками за користування кредитом, 4736,48 грн – заборгованість за пенею, отже, предмети позовів у справах не є тотожними.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи. 

Заяв про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило. 

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» необхідно задовольнити, ухвалу суду – скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем пред`явлено такі ж самі позовні вимоги до ОСОБА_1 та з тих же правових підстав, що й були предметом розгляду у справі № 610/2552/14-ц, в рамках якої було ухвалене рішення, яке набуло законної сили.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Закриття провадження у справі можливе лише за умови, якщо рішення, що набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а підстава - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону, позивач просить про захист свого права.

Підстави та предмет позову визначаються позивачем самостійно та зазначаються у позовній заяві.

Слід зазначити, що неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, яке набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Отже, відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду чинності.

Закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідачів щодо якої вона просить ухвалити рішення, а підставою - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в провадженні Балаклійського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа № 610/2552/14-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 06 квітня 2009 року. 
Вказаний позов був мотивований тим, що 06 квітня 2009 року між ОСОБА_1 та банком укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10 200,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Проте, відповідач належним чином умови договору не виконував, у зв`язку з чим станом на 30 травня 2014 року утворилася заборгованість в розмірі 19 672,40 грн, з яких 9831,39 грн – заборгованість за кредитом, 7079,65 грн – заборгованість за процентами за користування кредитом, 1586,48 грн – заборгованість за комісією за користування кредитом, а також штрафи: 250,00 грн - штраф (фіксована частина), 924,88 - штраф (процентна складова).

Заочним рішенням суду від 14 серпня 2014 року позов банку задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 19 672,40 грн та судовий збір в розмірі 243,60 грн. Рішення суду набрало законної сили, оскільки по суті в апеляційному порядку не переглядалося.

Зі змісту даного позову банку вбачається, що він просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 06 квітня 2009 року, яка виникла станом на 31 березня 2020 року в розмірі 76 402,29 грн, яка обрахована за вирахуванням стягнутої заборгованості за судовим рішенням від 14 серпня 2019 року та складається з заборгованості за відсотками в розмірі 71 665,81 грн та заборгованості за пенею в розмірі 4736,48 грн.

Таким чином, підстави позовів у цивільних справах № 610/2552/14-ц та № 610/1196/20-ц є різними, що не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. 

Закриваючи провадження у цій справі, суд не звернув уваги на відмінність складових позову та зміну його підстав, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про тотожність позовів та існування судового рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про відмінність у цьому спорі підстав позову знайшли своє підтвердження, що свідчить про наявність підстав для надання їм нової правової оцінки судом.
За таких обставин, ухвалу суду про закриття провадження постановлено з порушенням норм процесуального права, а тому, виходячи з вимог пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки наразі вирішується лише процесуальне питання, а не розглядається справа по суті спору, підстав для розподілу судового збору за розгляд справи апеляційним судом не вбачається.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, ст.379, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» – задовольнити.
Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 17 серпня 2020 року – скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий                                                            І.В. Бурлака

Судді                                                                 С.С. Кругова

                                                                       О.М. Хорошевський
Повний текст постанови складено 27 жовтня 2020 року.