ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
«06» жовтня 2020 року
м. Харків
справа № 638/9973/20-ц
провадження № 22ц/818/5011/20
провадження № 22ц/818/5018/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -         Бурлака І.В. (суддя-доповідач),
суддів -         Котелевець А.В., Яцини В.Б., 
учасники справи: 
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Акціонерне товариство «Альфа - Банк» (правонаступник Акціонерного товариства «Укрсоцбанк»),
третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А.
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги  ОСОБА_1 на ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 липня 2020 року в складі судді Семіряда І.В. та на ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 липня 2020 року в складі судді Семіряда І.В.
в с т а н о в и в:
У липні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа - Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитро Анатолійович про визнання зобов`язання припиненим, стягнення грошових коштів, безпідставно одержаних стягувачем за виконавчим документом.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 липня 2020 року справу за позовом ОСОБА_1 передано на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 липня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову передано на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись з ухвалами судді  ОСОБА_1 подав апеляційні скарги, в яких просив ухвали скасувати та ухвалити нове рішення, яким справу направити за підсудністю на розгляд до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що даний спір має розглядатися судом за місцем виконання виконавчого напису, за місцем його проживання та реєстрації, що територіально відноситься до Дзержинського району м. Харкова.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що апеляційні скарги  ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвали судді суду першої інстанції – скасувати.

Ухвали судді суду першої інстанції мотивовані тим, що дана позовна заява підсудна Голосіївському районному суду м. Києва.

Проте, судова колегія з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа - Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитро Анатолійович про визнання зобов`язання припиненим, стягнення грошових коштів, безпідставно одержаних стягувачем за виконавчим документом, в якому просив визнати припиненим зобов`язання за договором кредиту № 851/10/27-11/6-205 від 27 лютого 2006 року, додатковою угодою № 1 від 23 листопада 2007 року до договору кредиту № 851/10/27-11/6-205 від 27 лютого 2006 року, додатковою угодою № 1 від 20 жовтня 2008 року про внесення змін до договору кредиту № 851/10/27-11/6-205 від 27 лютого 2006 року, договором № 1 про внесення змін та доповнень від 23 жовтня 2007 року до договору кредиту № 851/10/27-11/6-205 від 27 лютого 2006 року, укладеними між ним та Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк»; стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на його користь 123 453,11 грн; стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на його користь 13 500,00 грн витрат на правничу (правову) допомогу.

Звертаючись з даним позовом ОСОБА_1 посилався на те, що фактично за одним кредитним договором № 851/10/27-11/6-205 від 27 лютого 2006 року видано два виконавчих документа: виконавчий лист № 638/20597/15-ц від 15 червня 2017 року, виданий Дзержинським районним судом м. Харкова та виконавчий напис № 25233 від 21 жовтня 2017 року.

Зазначив, що ним було в повному обсязі сплачено заборгованість за кредитним договором, тому зобов`язання за вказаним договором є припиненим.

Вказав, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 січня 2019 року визнано виконавчий напис № 25233 від 21 жовтня 2017 року таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, грошові кошти в розмірі 123 453,11 грн були отримані стягувачем за виконавчим документом безпідставно, оскільки виконавчий напис нотаріуса № 25233 від 21 жовтня 2017 року визнано таким, що не підлягає виконанню, тому він має право на повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса як безпідставно одержаного.

Чинним Цивільним процесуальним кодексом України передбачено, що до позовів про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, передбачена альтернативна підсудність.

Так, частиною 12 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Місце виконання виконавчого напису визначено статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцем знаходження його майна, а згідно частини 2 цієї статті приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника – фізичної особи, за місцезнаходженням боржника – юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Згідно частин 1, 2 та 6 статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Звертаючись до суду з даним позовом,  ОСОБА_1 , крім іншого, просив повернути стягнене за виконавчим написом нотаріуса.

Як вбачається з матеріалів справи постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. ВП № 56752764 від 11 липня 2018 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 25233, виданого 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості, що виникла за договором кредиту № 851/10/27-11/6-205 від 27 лютого 2006 року за період з 01 серпня 2015 року по 12 вересня 2017 року в розмірі 13 858,12 доларів США, з яких строкова заборгованість складає 5834,56 доларів США, прострочена заборгованість - 4299,34 доларів США, строкова заборгованість за нарахованими відсотками - 3,94 доларів США.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. ВП № 56752764 від 12 липня 2018 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 25233, виданого 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. закінчено на підставі пункту 9 частини 1 статей 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження». 
Вказаною постановою встановлено, що відповідно до протоколу № 340966 проведення електронних торгів від 25 червня 2018 року реалізовано предмет іпотеки (квартиру), лот № 282412, належну боржнику. Переможцем електронних торгів перераховано грошові кошти на рахунок приватного виконавця.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 січня 2019 року по справі № 638/9838/18-ц визнано виконавчий напис, вчинений 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 851/10/27-11/6-205 від 27 лютого 2006 року в розмірі 13 858,12 доларів США, таким, що не підлягає виконанню.

У вказаних постановах адресу боржника  ОСОБА_1 зазначено як: АДРЕСА_1 . З копії паспорту вбачається, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до акту про реалізацію предмета іпотеки ВП № 56348048 від 11 липня 2018 року предметом іпотеки, який реалізовано, є квартира АДРЕСА_3 .

Зазначені адреси територіально знаходяться у АДРЕСА_4 .

З врахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження», яким визначено місце виконання виконавчих документів, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскільки виконавчий напис приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. виконано за місцем проживання боржника ОСОБА_1 , що територіально відноситься до Шевченківського (Дзержинського) району м. Харкова, реалізоване майно також знаходиться в Шевченківському (Дзержинському) районі м. Харкова, дана справа підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова.

Аналізуючи наведене колегія суддів вважає, що ухвали судді про передачу справи на розгляд іншого суду постановлені з порушенням норм процесуального права, а тому на підставі пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України ухвали судді суду першої інстанції підлягають скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується спір по суті, питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційних скарг на цій стадії не вирішується.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, п.4 ч.1 ст.379, ст. ст. 381 – 384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги  ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 липня 2020 року та ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 липня 2020 року – скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                         І.В. Бурлака

Судді                                                                  А. В. Котелевець 

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 06 жовтня 2020 року.