ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/23566/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Балась Т.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  23 листопада 2020 року                                                                            м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                       Аліменка В.О.
суддів:                                                                              Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у м.Києві до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И Л А:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління ДПС у м. Києві з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у якому позивач просило суд:
- стягнути на користь Головного управління ДПС у м. Києві податковий борг фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 по земельному податку з фізичних осіб у сумі 140 614,70 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2020 року позовні вимоги задоволено.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Згідно з п.2 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто у письмовому провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, зміст апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 02.02.2000 зареєстрована фізичною особою-підприємцем, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 30-33)
Відповідно до розрахунку податкового боргу ФОП ОСОБА_1 станом на 05.11.2019 за відповідачем рахується податковий борг по земельному податку з фізичних осіб у розмірі 140 614,70 грн. (а.с.15).
Податкова заборгованість по земельному податку з фізичних осіб виникла в результаті несплати ФОП ОСОБА_1 суми грошових зобов`язань з земельного податку з фізичних осіб, визначених контролюючим органом на підставі податкового повідомлення - рішення №2195361-1305 від 28.04.2017 на суму 140 614,70 грн. (а.с.16).
Вказане податкове повідомлення-рішення було направлене відповідачеві за зареєстрованим місцезнаходженням, проте конверт не був вручений відповідачеві та повернувся на адресу контролюючого органу з довідкою відділення поштового зв`язку із зазначенням причин невручення "за закінченням терміну зберігання" (а.с.17-18)
Доказів оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку матеріали справи не містять, відтак суд дійшов висновку, що визначені у ньому грошові зобов`язання є узгодженими.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що у відповідача наявний податковий борг у розмірі 140 614,70 грн.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.
Пунктом  54.1  ст.54 ПК України  встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно п.57.1  ст.57 ПК України  - платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.  59.1  ст.  59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно п.  59.5  ст.  59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Матеріалами справи підтверджено, що податковим органом була надіслана на адресу відповідача податкова вимога від 29.08.2016 року №5567-17. Вказана вимога направлена поштою відповідачу та повернулась позивачу у зв`язку з закінченням терміну зберігання. 
Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Вимога, в силу абз.3 п.  58.3  ст.  58 ПК України, вимога вважається врученою платникові.
Згідно п.п.14.1.175  п.14.1  статті  14 ПК України  податковий борг  сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
За приписами пп.19-1.1.22  п. 19-1 ст.  19-1 ПК України  контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.
У відповідності до п.  87.11  ст.  87 ПК України  орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
За приписами ч. 1  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України  передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність доводів, якими мотивовано судове рішення, зводяться до переоцінки належним чином проаналізованих судом першої інстанції доказів та не дають підстав вважати висновки суду помилковими, а застосування норм матеріального та процесуального права  неправильним.
Відповідно до  ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.  311,  315,  321,  325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішння Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2020  року - без змін
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.    328,    329 КАС України.

Суддя-доповідач                                                             В.О. Аліменко

Судді                                                                                 Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма
          
Повний текст постанови складено 23 листопада 2020 року.