УХВАЛА

28 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 640/364/20
адміністративне провадження № К/9901/26863/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Суліми Олени Олександрівни про визнання протиправною та скасування постанови,
в с т а н о в и в :
Позивач звернулась з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Суліми Олени Олександрівни про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліми Олени Олександрівни про стягнення з боржника основної винагороди від 12 грудня 2019 року у виконавчому провадженні № 60865426.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва 23 березня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю: визнано протиправною та скасовано  постанову  приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліми Олени Олександрівни про стягнення з боржника основної винагороди від 12.12.2019 р. у виконавчому провадженні № 60865426; стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору за рахунок приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліми Олени Олександрівни у розмірі 9     669, 20 грн. (дев`ять тисяч шістсот шістдесят дев`ять гривень 20 копійок).
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Суліми Олени Олександрівни задоволено, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2020 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, позивачем подано касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 05 жовтня 2020 року касаційну скаргу повернуто скаржнику. 
16 жовтня 2020 року скаржником повторно подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 19 жовтня 2020 року. 
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
З 08 лютого 2020 року набрали чинності норми Закону України від 15 січня 2020 року №460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» якого установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини четвертої    статті 328 КАС України    підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою    статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої    статті 330 КАС України    у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)    статтею 328 цього Кодексу    підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої    статті 328 цього Кодексу    в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої    статті 328 цього Кодексу    в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій    статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
У касаційній скарзі, поданій повторно, ОСОБА_1 як підставу касаційного оскарження знову зазначає відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування ч. 7 ст. 31 Закону №1403-VIII в системному взаємозв`язку з положеннями п. 19 Постанови №643 щодо стягнення суми основної винагороди приватного виконавця на стадії відкриття виконавчого провадження.
Водночас, в ухвалі Верховного Суду від 05 жовтня 2020 року, якою було повернуто касаційну скаргу скаржнику, Суд наголошував на тому, що правовий висновок Верховного Суду щодо застосування положень статті 31 Закону України від 02 червня 2016 року № 1403-VІІІ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та пункту 19 постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 № 643 «Про затвердження Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця», серед іншого, викладений у постанові Верховного Суду від 03 березня 2020 року по справі №260/801/19, що спростовує аргументи заявника про відсутність правового висновку щодо застосування вказаних правових норм. 
Крім того, касаційна скарга, подана повторно, фактично повторює зміст попередньої касаційної скарги. 
З огляду на вимоги частини третьої статті 334 КАС України, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження. 
Згідно з частиною першою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої    статті 332 КАС України    касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.        
Враховуючи те, що заявником не дотримано вимог статті 330 КАС України, вказано передбачені статтею 328 КАС України підстави касаційного оскарження судового рішення, однак, таким підставам вже була надана оцінка Верховного Суду ухвалою від 05 жовтня 2020 року, а інших підстав касаційного оскарження скаржник не зазначає, така касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала. 
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей    328,    330,    332,    359 КАС України,
у х в а л и в : 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Суліми Олени Олександрівни про визнання протиправною та скасування постанови - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                                          О.А. Губська