УХВАЛА

23 грудня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/18703/19 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду: 
Губенко Н. М., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Боранд Трейд"

на рішення Господарського суду міста Києва
у складі судді Плотницької Н. Б.
від 03.07.2020 та
на постанову Північного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Михальська Ю. Б., Скрипка І. М., Тищенко А. І.
від 13.10.2020 

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Боранд Трейд"
до Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Метриком"
про визнання договору недійсним,                              

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Боранд Трейд" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" про визнання недійсним Договору поруки № 4М14102И/П від 20.10.2016 на підставі статті 230 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.07.2020 у справі №910/18703/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

16 листопада 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Боранд Трейд" звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду через Північний апеляційний господарський суд з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 у справі № 910/18703/19. 

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Боранд Трейд", Судом встановлено, що вона підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав). 

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Отже процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогами процесуального закону, Суд встановив, що в касаційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Боранд Трейд" не зазначено та не обґрунтовано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Наведене є підставою для залишення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Боранд Трейд" без руху.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до приписів частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 

Отже у визначений Судом строк, Товариству з обмеженою відповідальністю "Боранд Трейд" слід належним чином виконати вимоги статті 290 Господарського процесуального кодексу України та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав) у спосіб, передбачений пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, і підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

У зв`язку із залишенням касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Боранд Трейд" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 у справі № 910/18703/19 без руху, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вищезазначених судових рішень наразі не розглядається.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Боранд Трейд" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 у справі №910/18703/19 залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Боранд Трейд" строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Боранд Трейд", що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя           Верховного Суду                                                                       Н. М. Губенко