П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/2724/20	
Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року по справі № 420/2724/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, –

                                   ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом, в якому просила:
- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ 43142370) від 28.01.2020 за № 3650-51, в якій ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) визначено суму податкового боргу в розмірі 2 028,03 грн.;
- визнати неправомірними дії Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ 43142370) щодо обліку на інтегрованих картках ІС “Податковий борг” заборгованості ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код класифікації 18010300), в сумі 2 028,03 грн.;
- зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ 43142370) скасувати  інтегрованих картках ІС “Податковий борг” заборгованість ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код класифікації 18010300), в сумі 2 028,03 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 19 березня 2020 року на її адресу надійшов лист податкового органу разом з податковою вимогою від 28.01.2020 № 3650-51 про сплату податкового боргу в сумі 2028,03 грн. Позивачка не погоджується із наявністю податкового боргу та вважає отриману вимогу протиправною, на підтвердження чого вказує, що:
- по-перше, позивачкою не було отримано жодних податкових повідомлень-рішень, які б визначали суму чи встановлювали факт заборгованості зі сплати обов`язкових платежів; не подавалось позивачкою і податкових декларацій, у яких би вона самостійно визначила суму зобов`язання. Оскільки позивачкою не було отримано податкового повідомлення-рішення, то навіть у разі його наявності сума зобов`язання є неузгодженою, а тому це не може вважатись податковим боргом;
- по-друге, оскаржувана вимога від 28.01.2020 №3650-51 підписана ОСОБА_2 , прізвище якого не міститься в переліку осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах із третіми особами.
Відповідач надав відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки порядок надсилання податкового повідомлення-рішення, яке стало підставою для формування оскаржуваної вимоги, дотримано, на підтвердження чого надав докази його відправки. Крім цього, відповідач розтлумачив кадрові особливості права підпису окремих посадових осіб Головного управління ДПС в Одеській області, зокрема щодо ОСОБА_3 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 17 серпня 2020 року позов задовольнив. 
Визнав протиправною та скасував податкову вимогу Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ 43142370) від 28.01.2020 року за №3650-51, в якій ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) визначено суму податкового боргу в розмірі 2 028,03 грн.
Визнав неправомірними дії Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ 43142370) щодо обліку на інтегрованих картках ІС “Податковий борг” заборгованості ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код класифікації 18010300), в сумі 2028,03 грн.
Зобов`язав Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ 43142370) скасувати в інтегрованих картках ІС “Податковий борг” заборгованість ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код класифікації 18010300), в сумі 2 028,03 грн.
Стягнув з Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (код ЄДРПОУ 43142370) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) грн. 40 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- податкове повідомлення рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України
- судом першої інстанції не було враховано, що оскільки податкові-повідомлення рішення не оскаржувались, то сума податкового боргу вважається узгодженою;
- інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст відзиву до позову.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що позивачка ОСОБА_1 19.03.2020 отримала оскаржувану податкову вимогу № 3650-51 про необхідність сплати податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код класифікації 18010300), в сумі 2 028,03 грн. (а.с.11).
Податкова вимога сформована на підставі податкового повідомлення-рішення № 0063187-5007-1553 від 18.06.2019 року (а.с.24).
Оскільки податкове повідомлення-рішення, яке стало підставою для формування податкової вимоги, позивачці у встановленому порядку не направлено, сума заборгованості вважається неузгодженою, а тому позивачка звернулась із даним позовом до Одеського окружного адміністративного суду для скасування вимоги у судовому порядку.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не наведено переконливих доводів та підтвердження факту належного направлення податкового повідомлення-рішення № 0063187-5007-1553 від 18.06.2019 на зареєстровану адресу проживання ОСОБА_1 , у зв`язку із чим відсутні законодавчі підстави для того, щоб вважати грошове зобов`язання узгодженим, а його несвоєчасну сплату – податковим боргом, для погашення якого необхідно складати та направляти податкову вимогу.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Закону Податковому кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до абзацу першого пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. 
Згідно з вимогами підпунктів 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 ПК України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб). 
Пунктом 56.1 статті 56 ПК України встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених ПКУ або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п. 56.2 ст. 56 ПКУ). 
Правила листування між платниками податку та контролюючим органом встановлені статтею  42 ПК України, згідно якої податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені   статтею 66   цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно зі статтею 59 ПК України У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому   податкову вимогу   в   порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Відповідно до підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті  266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.
Згідно із підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України податкове/ податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Підпунктом 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України закріплено, що податкове повідомлення-рішення - це письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
Підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до пункту 37.2 статті  37 Податкового кодексу України податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.
У разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання (пп. 266.10.2 п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України).
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що конверт в якому було надіслано податкове повідомлення-рішення № 0063187-5007-1553 від 18.06.2019 (а.с.25), а також копію повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.24) не містить даних щодо того, який саме документ у ньому направлявся, адже така інформація міститься в описі вкладення, що формується та підтверджується працівником підприємства поштового зв`язку. Більше того, трек-номер поштового відправлення на вказаному конверті закритий, а тому відстежити, за якою адресою направлявся та чи направлявся взагалі такий конверт суд не може.
При цьому, згідно правил пересилання поштової кореспонденції “Стандарт” ПрАТ “Укрпошта” при поверненні невручених відправлень Стандарт за зворотною адресою працівник ОПЗ оформлює довідку ф.20 із зазначенням причини повернення, яка долучається до відправлення Стандарт (п.9.15). Така довідка на конверті відсутня.
Також матеріалами справи підтверджено, що інформація про наявний на повідомленні про вручення поштового відправлення трек-номер 6510405279347 (а.с.24) не зареєстрована в системі відстеження поштових відправлень.
Контраргументів з цього приводу апелянт не надав.
При цьому, вирішуючи спірне питання суд першої інстанції правильно застосував правову позицію Верховного Суду у постанові від 11.07.2019 у справі № 826/18377/14, у якій зазначено, що “право податкового органу на направлення платнику податків   податкової вимоги   у разі визначення грошового зобов`язання на підставах, зазначених у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п.   54.3   ст.   54   ПК,   виникає лише на 11-й день після отримання платником податкового повідомлення-рішення за умови не ініціювання процедури оскарження такого рішення контролюючого органу.
Грошові зобов`язання, визначені у вказаних податкових повідомленнях-рішеннях,   не набули статусу узгоджених, що, відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК, виключає право контролюючого органу надсилати податкову вимогу”.
Враховуючи  вищезазначене,  апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції що, відповідачем не наведено переконливих доводів та підтвердження факту належного направлення податкового повідомлення-рішення № 0063187-5007-1553 від 18.06.2019 на зареєстровану адресу проживання ОСОБА_1 , отже можливо застосування до спірних правовідносин положень пп. 266.10.2 п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України. 
Тобто, за таких умов, відсутні законодавчі підстави для того, щоб вважати грошове зобов`язання узгодженим, а його несвоєчасну сплату – податковим боргом, для погашення якого необхідно складати та направляти податкову вимогу.
Більше того, Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016  № 422 затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі – Порядок).
Згідно пункту 2 Розділу І Порядку інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами;
первинні документи - документи, що складені платниками податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску та/або органами ДФС, іншими органами влади згідно з чинним законодавством (податкові декларації, митні декларації, аркуші коригування, уточнюючі розрахунки, податкові повідомлення-рішення, рішення контролюючого органу, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, судові рішення, рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), інформація органів Державної казначейської служби України про надходження податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів та єдиного внеску тощо).
Отже, податкова вимога є підставою для проведення обліку в ІКП заборгованості (боргу), на яку нараховується пеня в порядку Глави 7 Розділу ІІІ Порядку.
Натомість, за змістом пункту 6 Розділу І Порядку за даними оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску ДФС та її територіальними органами формується звітність про нарахування та надходження податків, зборів, єдиного внеску, надходження митних та інших платежів до бюджетів, податковий борг, недоїмку зі сплати єдиного внеску, відшкодування податку на додану вартість, результати контрольно-перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), надміру сплачені податки, збори, єдиний внесок тощо. 
Вищевказане  є підставою для скасування відомостей щодо обліку на інтегрованих картках ІС “Податковий борг” заборгованості ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код класифікації 18010300), в сумі 2 028,03 грн, як ґрунтовно  зазначено судом першої інстанції, оскільки визначення суми заборгованості в ІКП та сум нарахованого податку (проте неузгодженої суми грошового зобов`язання) є різними категоріями та спричиняють різні правові наслідки, а суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваної податкової вимоги в силу відсутності узгодженої суми грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході розгляду справи позивач частково довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведений висновок суду. У ній також не зазначено інших міркувань, які б не були предметом перевірки апеляційного суду та щодо яких не наведено мотивів відхилення такого аргументу.
Посилання апелянта на те, що порядок надсилання податкового повідомлення-рішення, яке стало підставою для формування оскаржуваної вимоги, дотримано спростовується матеріалами справи, вони також були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили належне сповіщення позивачки у апеляційній скарзі не зазначено.
Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року по справі № 420/2724/20 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Шляхтицький О.І.	
Судді	    	Домусчі С.Д.    Семенюк Г.В.