ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

03 листопада 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/6868/19
Головуючий у першій інстанції - Яременко І. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1205/20

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Бечка Є.М.,
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,
секретар: Кривопиша Я.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2020 року про передачу справи на розгляд іншого суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 
час та місце складення повного тексту ухвали 31.08.2020, м. Чернігів

                                     В С Т А Н О В И В :
В червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Новозаводського районного суду м.Чернігова з позовом до ДВНЗ «Донбаський державний педагогічний університет» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2020 року справу за позовом ОСОБА_1 передано на розгляд до Артемівського міськрайонного суду Донецької області.
Суд першої інстанції виходив з того, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 відноситься за територіальною юрисдикцією до Микитівського районного суду м.Горлівки Донецької області, який згідно з Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ», змінено на підсудність до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області. Місцезнаходження юридичної особи Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» зареєстровано за адресою: 84116, Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Генерала Батюка, буд.19; місцезнаходження філії Горлівського інституту іноземних мов ДВНЗ «Донбаський державний педагогічний університет» за адресою: 84500, Донецька обл., м.Бахмут, вул.Василя Першина, буд.24. Суд, врахувавши, що позовні вимоги ОСОБА_1 виникли саме з діяльності філії відповідача, неможливість бути присутніми у судових засіданнях у Новозаводському районному суді м.Чернігова представників сторін через віддаленість, зваживши на заперечення обох сторін щодо передання справи на розгляд Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, суд передав справу до Артемівського міськрайонного суду Донецької області.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до Новозаводського районного суду м. Чернігів для продовження розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_1 Новозаводською районною у м.Чернігові радою взята на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО, зокрема з м.Горлівка Донецької обл., та з 14 листопада 2014 року постійно проживає за адресою АДРЕСА_1 . Зазначила, що спір виник з трудових відносин, тому вона реалізувала своє право на звернення з позовом саме за місцем свого мешкання. 

ДВНЗ «Донбаський державний педагогічний університет» подано відзив на апеляційну скаргу в якому сторона відповідача вказує, що довідка про внутрішньо переміщену особу не підтверджує факт реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , як визначено Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Також сторона відповідача ставить під сумнів довідку Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м.Чернігові ради від 17 листопада 2014 року зважаючи на те, що дана довідка продовжувалась неодноразово, адреса переміщення змінювалась, неможливо визначити хто саме підписував дану довідку, та з 18 травня 2016 року довідку продовжено безтерміново.
Також сторона відповідача наголошує, що судом мало бути залишено апеляційну скаргу без руху, оскільки ОСОБА_1 не сплачено судовий збір.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.263 ЦПК України передбачено, що рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Таким вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає. 
В цивільному судочинстві діє принцип верховенства права, про що зазначено в п.1 ч.3 ст.2 ЦПК України. Цей принцип в розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні зазначеної статті Конвенції акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч.1 ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.
Статтею 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (ст.27 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (ст.28 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (ч.16 ст.28 ЦПК).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Згідно ч.2 ст.31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.
Вбачається, що позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5-7 т.1). Суд першої інстанції вірно зазначив, що згідно з Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ», змінено територіальну підсудність справ належних до Микитівського районного суду м.Горлівки на підсудність до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.
Також звертаючись до суду із даною позовною заявою ОСОБА_1 було зазначено адресу АДРЕСА_1 , хоча позовна заява й не містить посилання на той факт, що позивачкою обраний альтернативний вид підсудності, зокрема за вибором позивача.
Кабінетом Міністрів України 01 жовтня 2014 року було прийнято постанову №509 «Про облік осіб, які перемістилися з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції» і затверджено Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції.
Листом Мінсоцполітики України від 08 жовтня 2014 року №11559/0/14-14/081 було надано роз`яснення стосовно організації роботи структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних держадміністрацій (виконавчих органів міських рад).
Зокрема, розроблена форма довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, яку безоплатно видавав уповноважений орган у день подання заяви особою. Довідка заповнюється вручну, підписується посадовою особою уповноваженого органу та затверджується печаткою. Зазначена довідка була дійсна без проставлення ДМС відмітки про реєстрацію місця проживання особи та без зазначення строку дії довідки.
У ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
Згідно такої довідки від 14 листопада 2014 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання ОСОБА_1 на даний час за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-12 т.1).
Стаття 28 ЦПК України закріплює вичерпний перелік позовів, які можуть бути пред`явлені за місцем проживання чи перебування позивача на його вибір, зокрема ч.1 вказаної статті передбачає, що позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Оскільки ОСОБА_1 зареєстрована у передбачений законом спосіб у АДРЕСА_1 , а законом передбачено звернення з вимогами про поновлення на роботі та стягнення заробітку за її вибором, то вона мала право визначити Новозаводський районний суд м.Чернігова.
Суд наведеного до уваги не взяв, не врахував, що відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону, що не обмежує заявника у подачі її заяви до суду за місцем її реєстрації, внаслідок чого помилково вважав, що позивачка порушила територіальну юрисдикцію (підсудність).
З огляду на викладене, судом першої інстанції порушений встановлений процесуальним законом порядок вирішення питання про територіальну юрисдикцію (підсудність), оскільки суддею передано на розгляд позовну заяву про поновлення на роботі та стягнення заробітку до іншого суду без відповідних на те підстав.
Доводи відзиву на апеляційну скаргу відхиляються апеляційним судом у зв`язку з вищенаведеним, ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального та процесуального права. Питання сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції вирішено апеляційним судом при відкритті провадження.
Згідно п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення судом норм процесуального права чи неправильне застування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27 серпня 2020 року скасуванню та направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

                                   П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 04 листопада 2020 року.

Головуючий:                                 Судді: