ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року        
м. Харків

справа № 613/436/20
провадження № 22-ц/818/4368/20
провадження № 22-ц/818/4896/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів – Кругової С.С.,  Пилипчук Н.П., 
за участю секретаря судового засідання – Супрун Я.С., 

сторони справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат», 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» на ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 14 липня 2020 року та ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 29 липня 2020 року в складі судді Харченка С.М.

УСТАНОВИВ:

23 квітня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» про стягнення заборгованості за договором надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги.

14 липня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про залишення його позову без розгляду. Вказану заяву просив розглядати без його відсутності та відсутності його представника. 

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 14 липня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

20 липня 2020 року до суду надійшла заява представника відповідача – ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» - адвоката Мартиненко А.М. про ухвалення додаткового рішення у справі №613/436/20, за якою він просить винести додаткове рішення по справі №613/436/20 за позовом ОСОБА_1 до ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» про стягнення заборгованості за договором надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги щодо розподілу судових витрат на оплату правової (правничої) допомоги. Згідно доданого до заяви детального опису витрат на (правничу) допомогу, які є судовими витратами по справі №613/436/20 гонорар за надану правову допомогу становить 35000 гривень.

Заявник – представник відповідача - ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» - адвоката Мартиненко А.М. в судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до змісту якої, просив заяву задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» витрати на оплату правової допомоги у розмірі 35 000 грн., мотивуючи тим, що відповідно до ст.142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов"язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення пору. Просив здійснювати розгляд заяви про винесення додаткового рішення (ухвали) по справи №613/436/20 за відсутності представника ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат».

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав письмову позицію щодо розподілу судових витрат, за змістом якої та на підставі його розрахунку він вважає, що при ухваленні рішення на користь відповідача він мав би відшкодувати витрати на правничу допомогу в сумі 6913,30 грн., оскільки справа має найменший тип складності (стандартний пір, типові відносини), мінімальна кількість учасників, витрати часу на участь у справі також мінімальні. Справа по суті не розглядалася. На його думку, інші доводи сторони будуть штучно завищені і є явно неспівмірними зі складністю виконаних ним робіт та потребуватиме реакції суду. В зв`язку з викладеним, зазначив, що в разі звернення сторони відповідача з вимогою стосовно відшкодування витрат на правничу допомогу на більшу суму ніж 4811 грн. 30 коп. просить вважати зазначену позицію клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 6913 грн. 30 коп.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 29 липня 2020 року відмовлено у задоволені заяви ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» про ухвалення додаткового рішення.

Судові рішення суду першої інстанції від 14.07.2020 та 29.07.2020 року мотивовані тим, що учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це диспозитивне право, передбачене нормами ЦПК України, що не містить обмежень у його реалізації. Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову. 

В апеляційних скарга ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат», посилаючись порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали суду першої інстанції, справу направити для продовження розгляду та задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу. 

Апеляційні скарги мотивовані тим, що заява про залишення позовної заяви без розгляду була подана під час судового розгляду справи та не містила будь-якого обґрунтування необхідності поновлення строку на її подання та зазначення про поважність причин пропуску такого строку. У суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заяви позивача та залишення позову без розгляду, що призвело до порушення норм процесуального права. Відповідачем по справі у своїх заявах по суті неодноразово наголошувалось на тому, що позивач по справі внаслідок подання відзиву на позовну заяву усвідомив той факт, що ним не надано до суду відповідних доказів на підтвердження порушення державним підприємством саме його прав, а відтак ОСОБА_1 є лише представником особи, яка мала б бути позивачем за заявленим позовом. Всі наступні дії процесуальні дії та документи позивача були спрямовані на те, аби долучити до матеріалів справи в порушення установленого порядку подання доказів копію договору про відступлення права вимоги та усунути безпідставно, допущені порушення норм процесуального права. Усвідомлюючи відсутність поважних причин пропуску строку для подання доказів та недоведеність позивачем за відсутності необхідних доказів його права на звернення до суду з цим позовом. Позивач міг залишити позов без розгляду вже після закриття судом підготовчого провадження ще 25.05.2020. Однак позивач фактично безпідставність своїх позовних вимог шляхом подання заяви про залишення позову без розгляду лише 14.07.2020. Вказані обставини свідчать про необґрунтованість дій позивача під час розгляду цієї справи. Крім того, згідно з ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області по справі № 613/769/20 від 28.07.2020 відкрито провадження у справі за позовною заявою вже ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 , до ДП ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» про стягнення заборгованості за цим же Договором надання безвідсоткової фінансової допомоги від 09.12.2019. 

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, виходить з наступного.

Вирішуючи питання щодо залишення позову без розгляду, суд першої інстанції вважав, що наявні для цього підстави відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. 

Однак погодитись з таким висновком не можна, оскільки суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права, що призвели до неправильного вирішення питання.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 05 травня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , призначено підготовче судове засідання на 25 травня 2020 року (а.с. 31).

22 травня 2020 року ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд справи призначений на 25.05.2020 року без його участі за наявними матеріалами справи (а.с. 35).

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 25 травня 2020 року підготовче провадження в справі за позовом ОСОБА_1 закрито, призначено справу до судового розгляду на 17 червня 2020 року. 

Відповідно до ч.2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

З оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті. (ч.3 ст. 217 ЦПК України).

Згідно з п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином, з врахуванням аналізу вищевказаних процесуальних норм, скористатися правом і подати заяву про залишення позову без розгляду позивач має право на стадії підготовчого засідання та до початку розгляду справи по суті.

На стадії підготовчого засідання позивач не скористався своїм правом на подання заяви про залишення позову без розгляду і таку заяву не подавав.

До початку розгляду справи по суті позивач також не просив заявлений позов залишити без розгляду.

З протоколу судового засідання від 17 червня 2020 року вбачається, що судом розпочато розгляд справи по суті (а.с.72-76).

Заяву позивачем про залишення його позову без розгляду подано після початку розгляду справи по суті 17 червня 2020 року та подано до суду 14 липня 2020 року. 

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував дані обставини і вище зазначені вимоги процесуального закону та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду під час розгляду справи по суті. 

Відповідно до п.4 ч.1ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що у суду першої інстанції не було правових підстав, передбачених п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України для залишення заяви без розгляду, а тому ухвала Богодухівського районного суду Харківської області ві д 14 липня 2020 року, відповідно до п.4 ч.1ст.379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» також просить скасувати ухвалу про відмову в ухвалені додаткового рішення та витрати на правничу допомогу у розмірі 35000 грн покласти на відповідача. 

Питання розподілу судових витрат у разі залишення позову без розгляду врегульовано приписами ч.5 ст. 142 ЦПК України. Відповідно до вказаної норми Закону у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Оскільки колегія суддів прийшла до висновку про скасування ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 14 липня 2020 року року, то відсутні підстави для розподілу судових витрат згідно ч.5 ст. 142 ЦПК України. Зроблені судом висновки з урахуванням фактичних обставин справи на час перегляду справи судом апеляційної інстанції, є передчасними.

Враховуючи, що судове рішення щодо суті позовних вимог судом першої інстанції не ухвалювалось, а відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України розподіл судових витрат віднесено до компетенції суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що вирішення питання розподілу судових витрат наразі є передчасним, оскільки  правові підстави для розподілу судових витрат відповідно до вимог ч. 5 ст. 142 ЦПК України відсутні. Доводи ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» мають бути перевірені судом першої інстанції при розгляді заяви відповідача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу судом під час ухвалення судового рішення.

Вимоги про розподіл судових витрат відподівно до вимог ч. 5 ст. 142 ЦПК України є похідними від вирішення питання щодо залишення позову без розгляду. 

При цьому, апеляційний суд також вважає за необхідне відмітити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року ).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновок суду щодо залишення позовної заяви без розгляду є необґрунтованим, а щодо відмови у розподілі судових витрат є передчасним, тому, відповідно до положень статті 379 ЦПК України ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 14 липня 2020 року та 29 липня 2020 року підлягають скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» на ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 14 липня 2020 року задовольнити.

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» на ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 29 липня 2020 року задовольнити частково.

Ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 14 липня 2020 року та 29 липня 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 03 грудня 2020 року.

Головуючий                                                                                       О.Ю.Тичкова

Судді                                                                                                        С.С. Кругова

                                                                               Н.П. Пилипчук