УХВАЛА

02 листопада 2020 року 
Київ
справа №464/8888/16-а
адміністративне провадження №К/9901/25727/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Берназюка Я.О.,  Коваленко Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на  постанову Сихівського районного суду м. Львова від 19 травня 2017 року
та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року
у справі №464/8888/16-а
за позовом ОСОБА_2 
до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, провідного спеціаліста відділу інспекційної роботи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Середи Олега Мироновича 
про визнання протиправним та скасування припису,
УСТАНОВИВ:
07 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Сихівського районного суду м. Львова з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, провідного спеціаліста відділу інспекційної роботи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Середи О.М. та просив визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 18 листопада 2016 року виданий провідним спеціалістом відділу інспекційної роботи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Середою О.М. на ім`я ОСОБА_2 .
Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 19 травня 2017 року позов задоволено.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові залишено без задоволення, а постанову Сихівського районного суду міста Львова від 19 травня 2017 року без змін.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Сихівського районного суду м. Львова від 19 травня 2017 року без змін.
08 жовтня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на  постанову Сихівського районного суду м. Львова від 19 травня 2017 року та  постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року у справі №464/8888/16-а
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимозі ст. 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів приходить до висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 4 ст. 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
В порушення наведених вимог, до касаційної скарги не додано такого документа.
До касаційної скарги додано клопотання про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого зазначено, що розмір судового збору є надмірним тягарем для скаржника. На підтвердження зазначеного надано довідку Личаківського об`єднаного управління ПФУ м. Львова  у Львівській області про доходи №3005 4008 3850 7017 від 19 травня 2020 року, відповідно до якої за період з 1 кварталу по 4 квартал 2019 року скаржник отримала пенсію за віком у розмірі 35635,12 грн.
При вирішенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, колегія судів виходить з наступного.
Частиною 2 ст. 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Умови, за яких суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору та перелік суб`єктів, до яких таке звільнення застосовується, обумовлені ст. 8 Закону України "Про судовий збір".
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною 2 цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Відповідно до ст. ст. 1 та 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.
Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.
Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.
Колегія суддів зазначає, що клопотання скаржника не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до наданих до нього доказів розмір судового збору не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
З касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивачем є фізична особа, яка заявила вимогу немайнового характеру.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову майнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлено на 2016 рік мінімальна заробітна плата в місячному розмірі з 01 січня становить - 1378,00 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Отже, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1102,40 грн (200% * (1378,00 * 0,4).
Реквізити для сплати судового збору: УК у Печерському районі/Печерський район/22030102; номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007; код ЄДРПОУ: 38004897; код банку отримувача: 899998; призначення платежу: "*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір; символ звітності банку: 207.
Відповідно до ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.
З урахуванням викладеного, заявник касаційної скарги повинен виправити її недоліки шляхом надання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору.
У випадку неусунення недоліків касаційної скарги в частині ненадання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору, скарга буде повернута особі, яка її подала, відповідно до п.1 ч. 4 ст.169 та ч. 2 ст. 332 КАС України.
Керуючись ст.ст. 121, 329, 333 КАС України, 
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.
Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 19 травня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року у справі №464/8888/16-а.
Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                               І.В. Желєзний
Судді                                                                                                                    Я.О. Берназюк 
                                                                                                                               Н.В. Коваленко