ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 826/22457/15
касаційне провадження № К/9901/19358/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Бившевої Л.І.,
суддів: Хохуляка В.В.,  Ханової  Р.Ф., 
розглянув у письмовому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРІМ» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.12.2015 (суддя - Літвінова А.В.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2016 (головуючий суддя - Борисюк Л.П., судді - Петрик І.Й., Собків Я.М.) у справі №826/22457/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРІМ» до Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві та Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Оболонського району реєстраційної служби головного управління юстиції у м. Києві Вертай Людмили Михайлівни про визнання дій протиправними, визнання протиправними  та скасування рішення, скасування запису, зобов`язання вчинити дії, 

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Експрім» (далі у тексті - Товариство, позивач та скаржник) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Державної податкової інспекції у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві (далі у тексті - ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, відповідач 1, податковий орган) та до Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Вертай Л.М. (далі у тексті - державний реєстратор Вертай Л.М., відповідач  2 ), у якому просило:

- визнати протиправними дії ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві по направленню (надсиланню) державному реєстратору відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонського району реєстраційної служби головного управління юстиції у місті Києві повідомлення (форми №18-ОПП) від 09.07.2015 №3257/9/26-54-11-01-50/1171 щодо ТОВ «Експрім» (ЄДРПОУ 30441106) «Про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням»;
- визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м.  Києві від 19.08.2015 №409/26-54-11-01-68 (вихідний №19420/10/26-54-11-01-50) про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Експрім» (податковий номер 30441106);
- скасувати з моменту внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису від 18.08.2015 №10691430008000979 «внесення інформації щодо відсутності за вказаною адресою» стосовно ТОВ «Експрім» (ЄДРПОУ 30441106), внесений державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонського району реєстраційної служби головного управління юстиції у місті Києві Вертай Л.М.;
- зобов`язати ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві поновити реєстрацію платника ПДВ ТОВ «Експрім» (ЄДРПОУ 30441106) датою попередньої реєстрації платником ПДВ (15.07.1999) шляхом внесення до Реєстру платників ПДВ відповідного запису;
- зобов`язати ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві поновити облікові дані та записи рахунків інтегрованої картки ТОВ «Експрім» (ЄДРПОУ 30441106) в системі електронного адміністрування ПДВ (СЕА) щодо суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, які були наявні станом на 19.08.2015 - до прийняття рішення від 19.08.2015 №409/26-54-11-01-68 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року, залишену без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2016, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві з направлення (надсилання) державному реєстратору відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонського району реєстраційної служби головного управління юстиції у місті Києві повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форми №18-ОПП) від 09.07.2015 №3257/9/26-54-11-01-50/1171 щодо ТОВ «Експрім» (ЄДРПОУ 30441106).
Скасовано запис від 18.08.2015 №10691430008000979 «внесення інформації щодо відсутності юридичної особи за вказаною адресою» стосовно ТОВ «Експрім» (ЄДРПОУ 30441106), внесений державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонського району реєстраційної служби головного територіального управління юстиції у місті Києві Вертай Л.М.
Визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м.  Києві від 19.08.2015 №409/26-54-11-01-68 (вихідний №19420/10/26-54-11-01-50) про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Експрім» (ЄДРПОУ 30441106).

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

ТОВ «Експрім», не погодившись із висновками судів попередніх інстанцій, подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати, в частині незадоволених позовних вимог, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.12.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2016 та направити справу №826/22457/15 на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень. Зазначає, що судами, у порушення приписів статей 2 та 162 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент звернення із касаційною скаргою), не було надано належну оцінку обставинам викладеним у позовній заяві та апеляційній скарзі, у зв`язку із чим суди відмовили у задоволенні вимог скаржника про зобов`язання відповідача 1 поновити реєстрацію позивача, як платника ПДВ, датою попередньої реєстрації платником ПДВ (15.07.1999) шляхом внесення до Реєстру платників ПДВ відповідного запису, а також поновлення облікових даних та записів рахунків інтегрованої картки ТОВ «Експрім» (ЄДРПОУ 30441106) в системі електронного адміністрування ПДВ (СЕА) щодо суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, які були наявні станом на 19.08.2015. На думку скаржника, такі висновки судів щодо ненадання позивачем належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт наявного порушеного права, повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, тому є всі підстави для скасування цих рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки, на його думку, поновити реєстрацію повноважний не центральний орган ДФС, а саме відповідач 1, а також з причин відсутності механізму автоматичного поновлення даних статусу платника ПДВ після скасування судом анулювання реєстрації платника ПДВ, то без скасування рішення у частині незадоволення позовних вимог та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції даний статус та показник реєстраційного ліміту у системі електронного адміністрування ПДВ відновити неможливо.

Відповідачами заперечення на касаційну скаргу суду не надані.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 25.04.2016 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою.

За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Разом з тим, пунктом 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від    03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Бившева Л.І. (суддя-доповідач, головуючий суддя), Хохуляк В.В., Ханова Р.Ф.

Верховний Суд ухвалою від 09.11.2020 призначив справу до касаційного розгляду в попередньому судовому засіданні  на 10.11.2020.

Верховний Суд, переглядаючи судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі фактичних обставин справи, виходить з такого.

Суди попередніх інстанцій установили такі обставини.

Співробітниками оперативного управління ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м.  Києві відповідно до запиту на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків від 08.06.2015 №2450/26-54-15-10-22 щодо ТОВ «Експрім» було проведено перевірку платника податків.

За результатами проведеної перевірки посадовими особами ДПІ ву Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві складено довідку про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків від 07.07.2015 №4156, згідно із відомостями якої встановлено, що ТОВ «Експрім», яке зареєстроване за адресою у місті Києві по вулиці Вишгородська у будинку 34/1, квартирі 25, фактично знаходиться за іншою адресою, а саме: м. Київ, вул. Мурманська, офіс № 3.

На підставі зібраних даних, ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві було прийнято рішення про доцільність направлення державному реєстратору повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою №18-ОПП від 09.07.2015 №1170, у зв`язку із чим, сформовано повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням від 09.07.2015 №3257/9/26-54-11-01-50/1171.

Державним реєстратором Вертай Л.М. направлено на адресу реєстрації ТОВ «Експрім»: м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 34/1, кв. 25, повідомлення про необхідність подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу від 13.07.2015, яким позивача було зобов`язано протягом місяця підтвердити реєстраційні відомості про ТОВ «Експрім».

У відповідності до наявних у матеріалах справи світлокопій конверту та довідки про причини повернення (досилання), зазначене вище повідомлення повернуто відповідачеві 2  у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання, з огляду на що, державним реєстратором Вертай Л.М. і було внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (далі у тексті - Єдиний державний реєстр) від 18.08.2015 №10691430008000979 «Внесення інформації щодо відсутності за вказаною адресою» стосовно ТОВ «Експрім».

Беручи до уваги внесені у Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідачем 2 відомості щодо ТОВ «Експрім» від 18.08.2015 №10691430008000979, відповідач 1 прийняв рішення про анулювання ТОВ «Експрім» реєстрації платника податку на додану вартість від 19.08.2015 №409/26-54-11-01-68 (вихідний №19420/10/26-54-11-01-50), яким на підставі положень підпункту «ж» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України (далі у тексті - ПК України, у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) анульовано реєстрацію ТОВ «Експрім», як платника податку на додану вартість з 19.08.2015.

Суд першої інстанції, із висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи позов у частині вимог виходив з наступного.

Щодо позовної вимоги про протиправність дій відповідача 1 та відповідача 2 по направленню повідомлення та внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців «про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням» зазначено, що податковим органом не вжито всіх необхідних заходів для встановлення місцезнаходження позивача, а відповідач 2 діяв всупереч норм, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» під час внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність підтвердження відомостей про позивача.

Відповідно до підпункту «ж» пункту 184.1 статті 184 розділу V ПК України, анулювання реєстрації особи як платника ПДВ відбувається у разі, якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців наявний запис про:   відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання);   відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Порядок внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням або запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу визначено статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Ураховуючи приписи норм цієї статті, зазначені записи вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за ініціативою державного реєстратора або за ініціативою органу державної податкової служби.

Відповідно до частини 11 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», юридична особа зобов`язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

У разі ненадходження в установлений строк реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор зобов`язаний надіслати рекомендованим листом протягом 5-ти робочих днів з дати, встановленої для подання реєстраційної картки, юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору зазначеної реєстраційної картки.

У разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Якщо державному реєстратору повернуто рекомендованого листа, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Із системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що підставами для внесення відомостей про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням до Єдиного державного реєстру є: ненадання реєстраційної картки державному реєстратору про підтвердження відомостей про юридичну особу (ініціатива державного реєстратора) або ініціатива податкового органу. Крім того, визначено порядок дій реєстратора, що передують внесенню таких відомостей.

Пунктом 12 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» встановлено, що у разі ненадходження в установлений частиною 11 цієї статті строк реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор зобов`язаний надіслати поштовим відправленням протягом п`яти робочих днів з дати, встановленої для подання реєстраційної картки, юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору зазначеної реєстраційної картки.

У разі надходження (поштовим відправленням або в електронному вигляді в порядку взаємообміну) державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов`язаний надіслати поштовим відправленням протягом п`яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Враховуючи зазначене вище, судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що 13.07.2015 державним реєстратором Вертай Л.М. було сформовано повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу, на підставі повідомлення державної податкової інспекції за формою №18-ОПП від 09.07.2015 №1170 «Про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням».

Відповідно до пунктів 12.2-12.5 Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів» від 09.12.2011 №1588 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року №1562/20300), у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, що підрозділами органу державної податкової служби при призначенні чи проведенні будь-якого виду перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов`язків працівниками органів державної податкової служби здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з`ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов`язаних осіб.

У разі неможливості вручення платнику податків довідки, свідоцтва, листа чи будь-якого іншого документа, направленого органом державної податкової служби, у зв`язку з відсутністю платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) замість акта перевірки місцезнаходження (місця проживання) платника податків оформляється довідка про неможливість вручення документа платнику податків із зазначенням причин та додаванням відповідних документів (за наявності). Заміна акта довідкою не проводиться, якщо іншими нормативно-правовими актами передбачено складання акта.

Акт перевірки місцезнаходження платника податків або довідка про неможливість вручення документа платнику податків не складається працівниками органів державної податкової служби, якщо до Єдиного державного реєстру внесено запис про відсутність платника податків за місцезнаходженням.

Щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та нез`ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ органу державної податкової служби, який з`ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) органу державної податкової служби приймає рішення про направлення до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф. №18 ОПП.

Отже, обов`язковою передумовою направлення податковим органом до державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням за формою №18 ОПП є попереднє проведення підрозділами податковою міліції заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

Крім того, положеннями розділу ІV «Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків», затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 17.05.2010 №336 (далі - Порядок №336) визначені дії підрозділів податкової міліції при отриманні запитів на встановлення місцезнаходження платника податків.

Так, згідно з пунктом 4.2 Порядку №336, підрозділ податкової міліції при прийнятті рішення про організацію заходів із встановлення місцезнаходження платника податків обов`язково здійснює вихід за його адресою.

У разі незнаходження за адресою платника податків необхідно: якщо платник податків зареєстрований за адресою жилого приміщення (квартири), опитати власника такого приміщення (квартири) (за згодою) щодо місцезнаходження за вказаною адресою платника податків, а також місцезнаходження посадових осіб платника податків, та оформити відповідно такі заходи (пояснення або рапорт); якщо платник податків зареєстрований за адресою приміщення, в якому розташовано виробництво, офіси тощо, необхідно опитати власника приміщення-орендодавця (за згодою) щодо оренди та місцезнаходження платника податків, вказаного у запиті (пояснення або рапорт).

У разі встановлення, що засновники та посадові особи не пов`язані з утворенням та господарською діяльністю платника податків, підрозділ податкової міліції готує та передає керівнику органу ДПС службову записку та матеріали відповідно до вимог п.  2.3.1 Порядку взаємодії структурних підрозділів органів державної податкової служби під час підготовки та супроводження справ у судах і ведення претензійно-позовної роботи, затвердженого наказом ДПА України від 22.02.2008 №106 «Про організацію роботи юридичних підрозділів в органах державної податкової служби», із змінами.

Відповідно до вимог пункту 4.3 Порядку №336 за даними адресного бюро Міністерства внутрішніх справ України встановлюються місця реєстрації фізичних осіб та всіх посадових осіб, засновників платника податків (заходи оформити довідкою або рапортом).

За необхідності співробітник податкової міліції звертається із письмовим запитом до відповідного структурного підрозділу органів ДПС про отримання інформації щодо джерел доходів засновників і керівників платника податків, керуючись пунктом 4.4 Порядку №336.

У відповідності до пункту 4.5 Порядку №336 за встановленими адресами здійснюються виїзди та опитуються засновники і керівники платника податків (за згодою) щодо фактичного місцезнаходження платника податків та документів фінансово-господарської діяльності (заходи оформити поясненням або рапортом).

У випадку реєстрації посадових осіб платника податків за межами області, оперативний працівник протягом п`яти робочих днів з часу отримання запиту готує та направляє до регіонального підрозділу податкової міліції запит про проведення опитування щодо створення та діяльності платника податків (пункт 4.6 Порядку №336).

Пунктом 4.7 Порядку №336 встановлено, що проводяться інші заходи, які не суперечать чинному законодавству, з метою встановлення місцезнаходження платника податків.

Кожний проведений захід оформлюється документально (довідкою або рапортом) (пункт 4.8 Порядку №336).

Судами попередніх інстанцій досліджено докази на підтвердження правомірності дій відповідачів та вірно встановлено, що податковим органом на обґрунтування правомірності оскаржуваного рішення про анулювання ТОВ «Експрім» реєстрації платника податку на додану вартість від 19.08.2015 №409/26-54-11-01-68 було надано суду лише світлокопії запиту на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків від 08.06.2015 №2450/26-54-15-10-22 та довідки про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків від 07.07.2015 №4156.

Однак, супереч вимог, визначених у локальних нормативно-правових актах, а саме: у  Порядку №1588 та Порядку №336, для підтвердження виконання всіх дій, передбачених процедурою встановлення місцезнаходження (місця проживання) платників податків, у відповідності до приписів вищенаведених актів, на підставі яких направлено відповідне повідомлення до державного реєстратора, податковим органом під час розгляду справи судами не було надано жодних інших доказів вжиття відповідним підрозділом податкової міліції заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження позивача.

Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що податковим органом не доведено факту дотримання процедури та вжиття необхідних заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження позивача, а, відтак, не підтверджено наявності законодавчо обґрунтованих передумов для надсилання повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (за формою №18-ОПП) державному реєстратору з метою вжиття заходів щодо ТОВ «Експрім», передбачених абзацом 2 частини 14 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Досліджено судами і хибність посилання відповідача 1 про незнаходження позивача за місцем реєстрації, оскільки, державну реєстрацію ТОВ «Експрім» проведено у 1999 році за адресою: АДРЕСА_1 , де постійно і знаходилось товариство, на підтвердження чого позивачем надано суду світлокопію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, договору оренди, листування із відповідачем (із доказами отримання поштової кореспонденції), нотаріально посвідчених заяв мешканців будинку за вказаною адресою: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Зазначені докази позивача під час розгляду справи судами попередніх інстанцій відповідачами не спростовувались.

Судами досліджені докази надані позивачем, відповідно до яких повідомлення державного реєстратора про необхідність ТОВ «Експрім» подати реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу датовано 13.07.2015.

Відповідне підтвердження відомостей з боку позивача відбулось 14.07.2015, що підтверджується описом документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Підтвердження відомостей про юридичну особу» від 14.07.2015 та записом у Єдиному державному реєстрі від 14.07.2015 №1069106000700979.

Враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини щодо безпідставності направлення податковим органом державному реєстратору повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням, щодо безпідставності запису державного реєстратора Вертай Л.М. від 18.08.2015 №10691430008000979, то рішення податкового органу від 19.08.2015 №409/26-54-11-01-68 (вихідний №19420/10/26-54-11-01-50) про анулювання ТОВ «Експрім» (ЄДРПОУ 30441106) реєстрації платника податку на додану вартість не могло вважатись обґрунтованим та правомірним, а відтак останнє підлягало скасуванню.

Надаючи оцінку доводам, викладеним у касаційній скарзі, що стосуються вимог скаржника щодо зобов`язання відповідача 1 поновити реєстрацію платника податку датою попередньої реєстрації платником - 15.07.1999, шляхом внесення відповідного запису до Реєстру платників ПДВ та поновлення облікових даних інтегрованої картки у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, які були наявні станом на 19.08.2015 - до прийняття рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ, у частині яких рішеннями судів попередніх інстанцій було відмовлено, колегія суддів Верховного Суду зазначає таке.

Згідно з пунктом 5.10 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.11.2014 №1130 (далі у тексті - Положення №1130, у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин), передбачено, що підставою для внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, що відбулось за ініціативою контролюючого органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення контролюючого органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Рішення із копіями відповідних документів направляється до Державної фіскальної служби України для внесення відповідних змін до Реєстру.

У разі скасування рішення про анулювання реєстрації, якщо інше не визначено судовим рішенням, контролюючий орган вносить до Реєстру запис про реєстрацію платника ПДВ із урахуванням таких особливостей:

1) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації в особи відсутня наступна (повторна) реєстрація, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється;

2) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації особа зареєстрована платником ПДВ повторно, дата реєстрації платником ПДВ відповідає даті попередньої реєстрації платником ПДВ;

3) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації особа зареєстрована як платник єдиного податку, умова сплати якого не передбачає сплати податку на додану вартість, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється, дата анулювання реєстрації відповідає даті, що передує дню переходу особи до застосування відповідної ставки єдиного податку, а причина анулювання - підпункту «в» пункту 184.1 статті 184 розділу V ПК України. Анулювання реєстрації проводиться за заявою про анулювання реєстрації платника ПДВ або за рішенням контролюючого органу;

4) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації в особи є анульованою наступна (повторна) реєстрація, дата реєстрації платником ПДВ відповідає даті попередньої реєстрації платником ПДВ, а дата та причина анулювання реєстрації - даті та причині анулювання повторної реєстрації.

Таким чином,  законодавством України чітко визначено процедуру дій контролюючого органу на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, та яким захищено права платника податків від неправомірних дій та рішень державної податкової інспекції з анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Указані вимоги скаржника про скасування рішення судів попередніх інстанцій у частині поновлення його реєстрації платника ПДВ датою первинної реєстрації - 15.07.1999 - шляхом внесення запису до Реєстру платників ПДВ не підлягають задоволенню, оскільки в цій частині право платника податків захищене скасуванням рішення ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві від 19.08.2015 №409/26-54-11-01-68 (вихідний №19420/10/26-54-11-01-50) про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Експрім».

Крім того, підпунктом 2 абзацу 6 пункту 5.10 Положення №1130 чітко визначені дії контролюючого органу у разі отримання ним судового рішення про скасування рішення про анулювання реєстрації, а саме він вносить до Реєстру запис про платника ПДВ із урахуванням того, що якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації (21.12.2015) особа зареєстрована платником повторно (як вказав позивач з 28.08.2014), то дата реєстрації платником ПДВ має відповідати даті попередньої реєстрації платником ПДВ, тобто 15.07.1999.

Також, Верховний Cуд звертає увагу на недослідження судами попередніх інстанцій обставин справи, у зв`язку із чим зроблені необґрунтовані висновки щодо відмови у поновленні облікових даних суми розрахункового ліміту в СЕА ПДВ, виходячи з такого.

Згідно з пунктом 200-1.1 статті 200-1 ПК України  (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку зокрема суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПК України визначено  форму, за якою платник податку визначає  суму податку, на яку він має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку.

Пунктом 200-1.8 статті 200-1 ПК України передбачено, що після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається. Перерахування коштів до бюджету здійснюється на підставі реєстру, який центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника і сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру такий орган перераховує суми податку до бюджету.

Аналогічна за змістом норма наведена в пункту 7 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 (далі - Порядок №  569, у редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до якої, у разі анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його електронному рахунку перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається.

Пунктом 8 Порядку №569 передбачено, що у разі повторної реєстрації особи платником податку йому відкривається новий електронний рахунок.

Таким чином, механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, особливості складання податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків визначено Порядком № 569 .

Так, пунктом 10 Порядку №569 встановлено, що ДФС: 1) обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі; 2) оприлюднює на офіційному веб-сайті алгоритми обрахунку показників формули обчислення зазначеної суми та джерела їх формування.

Згідно з пунктом 13 Порядку №569 платник податку має право отримувати у ДФС інформацію про стан свого електронного рахунка (в тому числі додаткових електронних рахунків), а також суму податку, на яку він має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

Слід зазначити, що нормами ПК України та Порядку № 569 не передбачено відновлення закритого рахунку платника податків в СЕА після скасування реєстрації такого суб`єкта господарювання платником ПДВ та поновлення в облікових даних платника податку суми ПДВ, без проведення обчислення відповідно до формули визначеної пунктом 9 Порядку №569, навіть у випадку поновлення свідоцтва платника ПДВ.

Отже, системний аналіз вказаних вище законодавчих норм свідчить про те, що відновлення показників в обліковій картці на рахунку платника податку у системі електронного адміністрування ПДВ (в тому числі реєстраційного ліміту) належить до повноважень ДФС України (ДПС України). При цьому, такі повноваження контролюючого органу здійснюються у певній послідовності після дослідження питання стосовно правомірності процедури включення до облікових карток певної інформації щодо стану розрахунків платника за податками, зборами.

Аналогічні висновки зроблено Верховним Судом у постанові від 21.07.2020 у справі № 820/1053/16 та постанові віл 22.07.2020 у справі № 520/5627/19.

Разом з тим, під час розгляду справи судами попередніх інстанцій не досліджувались обставини щодо наявності у позивача до прийняття рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ відповідного показника реєстраційного ліміту у сумі 292  582,  58 грн (сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних), а у позовній заяві ТОВ «Експрім» не зазначив суму, на яку мають бути поновлені дані та записи рахунків інтегрованої картки. Тому, висновки щодо обґрунтованості або необґрунтованості відповідної позовної вимоги, суди попередніх інстанцій сформували без належного дослідження всіх обставин, що мають значення для вирішення спору.

Крім цього, судами попередніх інстанції на обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог у цій частині неправомірно зазначено, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт наявності порушеного права у вказаній частині, оскільки останніми, у порушення вимог процесуальних норм статей 2 та 9 КАС України, не було дотримано принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі та суди не вжили заходів щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, на відсутність яких вони посилались, як на основну підставу, під час прийняття рішень про відмову у задоволенні вказаної позовної вимоги.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з частиною  другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, Верховний Суд звертає увагу на те, що, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням неповного з`ясування зазначених вище обставин у справі, що призвело до передчасних висновків, суд касаційної інстанції позбавлений можливості надати їм правову оцінку.

Згідно з частиною першою статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права та бути законним і обґрунтованим.

Визначені статтею 341 КАС України межі касаційного перегляду не надають Верховному Суду як суду касаційної інстанції повноважень щодо встановлення обставин, що не були встановлені у рішенні або постанові суду, та дослідження доказів.    

Враховуючи викладене, Верховний Суд доходить висновку, що обставини справи досліджені не у повному обсязі, а тому для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи суду необхідно надати належну правову оцінку кожному окремому доказу та їх сукупності, які містяться у матеріалах справи або витребовуються, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів Верховного Суду також приходить до висновку, що вирішення питання щодо наявності права у скаржника на поновлення облікових даних та записів рахунків інтегрованої картки ТОВ «Експрім» (ЄДРПОУ 30441106) в системі електронного адміністрування ПДВ (СЕА) щодо суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, які були наявні станом на 19.08.2015 - до прийняття рішення від 19.08.2015 №409/26-54-11-01-68 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, потребує встановлення дійсних обставин справи та підтвердження їх доказами, тому справа у цій частині підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині судові рішення підлягають залишенню без змін.

Керуючись статтями 3, 344, 349, 353, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРІМ» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.12.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2016 у частині відмови у задоволенні  позовних вимог щодо зобов`язання ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві поновити облікові дані та записи рахунків інтегрованої картки ТОВ «Експрім» (ЄДРПОУ 30441106) в системі електронного адміністрування ПДВ (СЕА) щодо суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, які були наявні станом на 19.08.2015 - до прийняття рішення від 19.08.2015 №409/26-54-11-01-68 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість - скасувати.

Справу у цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.12.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2016 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	Л.І. Бившева В.В. Хохуляк 	
                                                                                                        Р.Ф. Ханова