ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/1892/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Мельника В.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,     
розглянувши в порядку 
письмового провадження
в м. Дніпрі апеляційну скаргу                     Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020  року (головуючий суддя - Казанчук Г.П.)  в адміністративній справі

за позовом                                                    ОСОБА_1 

до                                                             Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про                                                             визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - Відповідач), в якому просила суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області щодо умисного не включення у її суддівський стаж для виплати щомісячного довічного грошового утримання двох років роботи за юридичною спеціальністю відповідно до довідки №170/20, виданої Кропивницьким апеляційним судом 20 травня 2020 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області 110130002469 від 26 травня 2020 року в частині визначення стажу на посаді судді 26 років та обрахунок довічного грошового утримання в розмірі 62 % без урахуванням двох років роботи за юридичною спеціальністю;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області призначити та виплачувати щомісячне грошове утримання судді у відставці з урахуванням до судового стажу на посаді судді 26 років 5 місяців 4 дні та 2 років роботи за юридичною спеціальністю, всього 28 років 5 місяців 4 дні, в розмірі 66% суддівської винагороді з 21 травня 2020 року з подальшим перерахуванням у випадку зміни заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, на якій вона працювала, та була звільнена у відставку;
- зобов`язати виплатити різницю між виплаченим щомісячним утриманням судді у розмірі 62% суддівської винагороди та перерахованим у розмірі 66% суддівської винагороди судді без обмеження максимальним розміром;
- встановити судовий контроль за виконанням цього рішення у спосіб зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області подати до Кіровоградського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду у цій справі протягом 30 календарних днів з дня набрання рішенням законної сили.
В обґрунтування позовної заяви зазначено про те, що дії відповідача щодо не включення до суддівського стажу Позивача двох років є протиправними, порушують конституційні права і охоронювані законом інтереси останнього, оскільки згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, такий стаж повинен бути обрахований в розмірі 28 років 05 місяців 05 днів, проте ГУ ПФУ в Кіровоградській області не визначає 2 року стажу роботи в Кіровоградській обласній колегії адвокатів.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року по справі №340/1892/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області 110130002469 від 26 травня 2020 року в частині визначення страхового стажу судді без урахування двох років стажу (досвіду) роботи за юридичною професією та в частині обрахунку розміру щомісячного грошового утримання судді із загального відсотка від суддівської винагороди.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийняти рішення про зарахування до страхового стажу судді ОСОБА_1 двох років стажу (досвіду) роботи в Кіровоградській обласній колегії адвокатів за юридичною професією з визначенням загального відсотку в розмірі 66% суддівської винагороди.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 21 травня 2020 року, виходячи із обрахунку стажу судді - 28 років 05 місяців 04 дні та з урахуванням відсотку від суддівської винагороди в розмірі 66%, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 86-89).
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що стаж судді у Позивача обліковується з 18.12.1993 року - з моменту призначення на посаду судді та прийняття присяги, при цьому весь інший стаж є загальним, а не стажем на посаді судді.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін. 
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Вищої ради правосуддя від 19.05.2020 № 1397/0/15-20 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Кропивницького апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку (а.с.70-71).
20 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулась із заявою 4717 до Головного управління ПФУ в Кіровоградській області про призначення довічного грошового забезпечення судді у відставці (а.с.63а-64).
Рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській 1101300002469 від 26.05.2020 року Позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у розмірі 62% від заробітку в сумі 129020,76 грн., стаж роботи на посаді судді становить 26 років 5 місяців 4 дні (а.с.7).
Правомірність прийняття Відповідачем рішення 1101300002469 від 26.05.2020 року в частині визначення стажу на посаді судді та обрахунку довічного грошового утримання в розмірі 62% є предметом судового розгляду у даній справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Приймаючи рішення по суті заявлених позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення, яким визначено страховий стаж судді без урахування двох років роботи (досвіду) за юридичною професією та, як наслідок, обрахунок загального відсотка 62% від суддівської винагороди, винесене Відповідачем з порушенням порядку та не у спосіб, визначений законом, а відтак в цій частині спірне рішення належить скасувати як протиправне.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 116 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIIІ) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.
Абзацом 4 пункту 34 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIIІ визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
ОСОБА_1 була призначена суддею Онуфріївського районного суду Кіровоградської області 17.12.2993 року і на час її призначення на посаду судді, питання визначення стажу, який дає право судді на відставку, регулювався частиною 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-XII.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2862-XII (в редакції чинній на день набуття позивачкою статусу судді) право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.
Згідно з частиною 2 статті 137 Закону 1402-VIIІ (у редакції Закону № 2447-VIII з набранням чинності 5 серпня 2018 року), до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
Доповнення статті 137 Закону №1402-VIII частиною другою вказаного вище змісту певною мірою покращило правове становище ОСОБА_1 .
Системний аналіз вказаної норми в її взаємозв`язку з абзацом 4 пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII дає підстави для висновку, що у зв`язку з набранням чинності Законом №2447-VIII, яким внесено зміни до статті 137 Закону №1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
З огляду на зазначене, право на зарахування стажу роботи в галузі права два роки мають у тому числі і судді, яких було призначено на посаду судді вперше згідно з вимогами, встановленими Законом №2862-XII на день їх обрання.
Наведене свідчить про наявність у Позивача права на зарахування до стажу роботи на посаді судді додатково двох років роботи в галузі права.
Згідно частини 3 статті 142 Закону 1402-VIIІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Отже, обрахунок відсотку від суддівської винагороди працюючого судді безпосередньо залежить від обрахунку стажу на посаді судді (суддівського стажу).
У пенсійній справі Позивача наявна копія трудової книжки в якій на сторінці 8 зазначено про те, що 16.12.1987 року вона прийнята у члени Кіровоградської колегії адвокатів (а.с.41).
Згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, обрахованого Кропивницьким апеляційним судом 20.05.2020 року №170/20, Позивачу зараховано стаж тривалістю 2 роки у період його роботи в Кіровоградській колегії адвокатів (а.с.74).
Аналізуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що до страхового суддівського стажу Позивача в розмірі 26 років 05 місяців 04 дні, в силу частини 1 статті 7 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2862-XII, частини 2 статті 137 Закону №1402-VIIІ, абз. 4 п. 34 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIIІ підлягають зарахуванню два роки стажу (досвіду) роботи Позивача в Кіровоградській обласній колегії адвокатів (до обрання суддею Онуфріївського районного суду). 
Виходячи з наведеного, стаж ОСОБА_1 на посаді судді становить 28 роки 05 місяці 04 дні, та розмір її довічного грошового утримання повинен складати 66% суддівської винагороди, обчисленої відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Суд першої інстанції правильно зазначив про безпідставність доводів відповідача щодо фактичного «суддівського стажу» та «суддівського стажу для обрахунку щомісячного довічного утримання» через їх безпідставність, оскільки законодавство не розмежовує поняття «суддівський стаж» в розрізі його правозастосування (чи то при звільненні, чи то при обрахунку суми щомісячного довічного утримання).
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що спірне рішення 110130002469 від 26 травня 2020 року, яким визначено страховий стаж судді без урахування двох років роботи (досвіду) за юридичною професією та, як наслідок, обрахунок загального відсотка 62% від суддівської винагороди, підлягає скасуванню у відповідній частині.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про часткове задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року по справі №340/1892/20 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов