07.12.20
33/812/382/20

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ
         07 грудня 2020 року                                                   м. Миколаїв
       Миколаївський апеляційний  суд  в складі судді  Міняйла М.П., за участі секретаря Белорукової І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06.11.2020 року,  якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 

визнано винним  у вчиненні  адміністративного правопорушення, передбаченого  ст. 173 Кодексу України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 119 (сто дев`ятнадцять ) гривень

в с т а н о в и в:
Згідно постанови суду, ОСОБА_1  19.08.2020 року о 18.00 год., перебуваючи в приміщенні правління автогаражного кооперативу «Іскра» в м. Южноукраїнську Миколаївської області, виражався нецензурною лайкою на адресу гр. ОСОБА_2 ..

Таким чином, своїми неправомірними діями  ОСОБА_1  вчинив правопорушення, передбачене  ст. 173 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необгрунтованою. 
Зазначає, що при розгляді справи суд безпідставно не задовольнив його клопотання про ознайомлення з матеріалами справи до її розгляду.

_____________________________________________________________________________________
Провадження  № 33/812/382 /20          Головуючий у 1-й інстанції:  Савін О.І. 
Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП            Доповідач апеляційного суду:  Міняйло М.П.

Стверджує, що протокол складений з порушенням вимог ст. 254 та ст. 256 КУпАП.
Окрім того, зазначає, що суд послався на докази без безпосереднього допиту потерпілого та свідків, що позбавило суд можливості прийняти законне та обгрунтоване рішення.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Цей висновок суду підтверджується доказами, які дослідженні судом, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 639891 від 07.09.2020 року, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 19.08.2020 року та поясненнями самого ОСОБА_1 .
Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, яке виразилося у нецензурній лайці на адресу ОСОБА_2 , в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій. 
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених в них обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.
Доводи апелянта, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст.254 КУпАП, є вірними в тій частині, що протокол дійсно складено пізніше ніж через 24 години після вчинення правопорушення.
За загальними правилами більшість протоколів про адміністративні правопорушення складається у вказаний в ст. 254 КУпАП строк. 
Але, на практиці бувають випадки, коли такий протокол за умови проведення лабораторних досліджень біологічних середовищ, закритого кримінального провадження, проведення службового розслідування, вихідні та святкові дні і інше, складаються у інший строк, ніж передбачено ч.2 вказаної норми.
В даному випадку, як вбачається із матеріалів справи, громадянином  ОСОБА_2 19.08.2020р. після події була подана заява до Южноукраїнського ВП ГУ НП в Миколаївській області, про скоєння проти нього тяжкого злочину гр. ОСОБА_1 .

Після отримання даної заяви працівниками поліції була проведена перевірка, були допитані свідки події та відібрано в них пояснення.

На підставі зібраних даних дізнавачем СД Южноукраїнського ВП Первомайського ГУ НП в Миколаївській області Станчевою Е. було складено рапорт про те, що в матеріалах перевірки за фактами викладеними в заяві ОСОБА_2 відсутні відомості та докази, які б у своїй сукупності були підставою для реєстрації даного факту до ЄРДР як кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України.
Надалі після проведення перевірки, 07.09.2020 року було складено протокол про вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки працівники поліції прийшли до висновку, що в діях  ОСОБА_1 наявний склад даного адміністративного правопорушення, а не кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України.
За таких обставин, з твердженням апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом внаслідок пропуску строку його складання працівниками поліції, апеляційний суд не може погодитися.
Крім того, строк визначений для складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачений ст. 254 КУпАП є недостатньо виваженим та де в чому суперечить вимогам ст.259 ч.1, ст.260 та ч.1 ст.263 КУпАП.
Твердження апелянта, що судом безпідставно не було допитано безпосередньо потерпілого та свідків, а отже їх пояснення є недопустимими доказами, суд вважає неприйнятними.
Так, згідно норм ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, а також іншими документами.
Згідно матеріалів судового провадження,  ОСОБА_1   був присутнім під час судового розгляду,  після дослідження судом протоколу та пояснень свідків будь- яких клопотань про безпосередній допит свідків не заявляв. 
За такого, немає жодних ознак того, що пояснення цих свідків були «єдиним чи вирішальним» доказом, на якому ґрунтувалося визнання  ОСОБА_1   винним у вчиненні адміністративного правопорушення.
Більш того, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУаАП визнавав повністю.
Враховуючи вищезазначене, у суду першої інстанції були відсутні підстави для виклику в суд свідків для їх безпосереднього допиту, та визнання недопустимими та неналежними наданих суду доказів, а саме пояснень даних свідків. 
При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ст. 173 КУпАП з урахуванням особи  ОСОБА_1  та інших обставин справи.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Істотних порушень вимог законодавства, які б перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення апеляційним судом не встановлено. 
Отже, доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1  є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,  –
П О С Т А Н О В И В : 
   Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06.11.2020 року,  щодо  ОСОБА_1  - без зміни.
  Постанова  апеляційного суду набирає законної сили негайно після її  винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Миколаївського
апеляційного суду  Міняйло М.П.