Справа № 759/14000/20	 	 	 	     Головуючий у І інстанції Жмудь В.О.	
Провадження №  33/824/4607/2020	 	 	 	     Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.	

 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
4 грудня 2020 року                                                                                        м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Гавриленка В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Гавриленка В.О. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2020 року, якою 
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,
 
В С Т А Н О В И В :
 
Відповідно до постанови суду,  ОСОБА_1 08.08.2020 року о 21 год. 09 хв. керував автомобілем «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_1 , та рухався по бульв. Ромена Ролана, 11 в м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: явний запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Гавриленко В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова є незаконною. Зазначає, що в порушення вимог закону, працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав. Також зазначає, що матеріали справи не містять відомостей про номер, серію, дату виробництва та назву відеокамери, оригіналу відеокамери на яку здійснювався відеозапис події, зазначає, що відеозапис наявний в матеріалах справи є неповним. Крім того, стверджує, що в постанові зазначені не вірні обставини справи, оскільки ОСОБА_1 проходив тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» без участі свідків, проте тест не показав наявність алкоголю в його крові. Вважає, що судом безпідставно відмовлено в клопотанні про виклик свідків. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом.
 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд  вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення          ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є безпідставними.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 252140 від 8.08.2020 року, згідно якогоОСОБА_1 08.08.2020 року о 21 год. 09 хв. керував автомобілем «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_1 , та рухався по бульв. Ромена Ролана, 11 в м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: явний запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків (а.с. 1); рапортом заступника командира роти 5 батальйону 4 полку 1 УПП у м. Києві (а.с. 2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 8.08.2020 року (а.с. 3); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння (а.с. 4); розпискою      ОСОБА_4 , який зобов`язується транспортний засіб «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_1 доставити за відповідною адресою (а.с. 5); відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 6).
Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України. 
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як  відмова  особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що в порушення вимог закону, працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав, є безпідставними та такими, що спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції. 
Доводи захисника про те, що матеріали справи не містять відомостей про номер, серію, дату виробництва та назву відеокамери, є необґрунтованими, оскільки зазначені відомості не впливають на результат прийнятого рішення.
Необгрунтованими є також твердження захисника про те, що в постанові зазначені не вірні обставини справи, оскільки ОСОБА_1 проходив тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» без участі свідків, проте тест не показав наявність алкоголю в його крові, оскільки спростовуються відеозаписом нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що в присутності двох свідків, після прохання працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та роз`яснення ОСОБА_1 як правильно пройти даний тест, водій декілька разів не вірно його виконував (вдихав в себе повітря, перерирав видих) та навіть не намагався зробити згідно порад працівника поліції. На прохання працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився.  
Згідно чинного законодавства, огляд водія (іншої особи) з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів проводиться працівником поліції в присутності двох свідків (не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви). При цьому працівник поліції має одержати згоду особи на її огляд для встановлення стану сп`яніння з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів.
 
Якщо водій не погоджується на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу для встановлення стану алкогольного сп`яніння або не погоджується з результатами огляду працівником поліції з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», проте від проходження огляду він відмовився в присутності двох свідків. 
Як вбачається з відеозапису нагрудної камери працівника поліції,        ОСОБА_1 після складання протоколу про адміністративне правопорушення повідомив, що пройде огляд в закладі охорони здоров`я самостійно пізніше, проте будь-яких висновків огляду, ОСОБА_1 та його захисником надано не було. Крім того, наявність чи відсутність у ОСОБА_1 стану будь-якого сп`яніння не впливає на факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Враховуючи наведене, вказаних в апеляційній скарзі порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, згідно положень ст.266 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.
Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що судом безпідставно відмовлено в клопотанні про виклик свідків, є також необґрунтованими, оскільки письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та інших доказів по справі достатньо для прийняття рішення.
Доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, є безпідставними, оскільки протокол повністю відповідає вимогам     ст. 256 КУпАП.
Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять, ОСОБА_1 та його захисником  не надані.
Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю, підстав для скасування постанови судді суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Гавриленка В.О. - залишити без задоволення.
Постанову суддіСвятошинського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
            Суддя                                                                                                 А.М. Дрига