ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7579/20 Справа № 180/709/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Янжула О. С. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Заворотного К.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат” на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат” про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику, внаслідок травми,-

В С Т А Н О В И Л А:

       У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат” про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.
       В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що він знаходився у трудових відносинах з АТ “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат”. На час роботи на даному підприємстві, внаслідок обвалу та зсуву породи грунту, він отримав травму на виробництві, а саме: компресивний перелом Тh, VI, ХI ХII грудних хребців, що підтверджується Актами форми Н-1 та Н-5, копії яких додаються. В наслідок отриманої виробничої травми, при первинному огляді МСЕК, йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності 45% та призначено третю групу інвалідності. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури, лікування. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в сумі 117 000 грн. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд стягнути з АТ “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат” на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 117 000 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб.
Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2020 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 Стягнуто з АТ “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат” на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 80000 гривень. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з АТ “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат” на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.
В апеляційній скарзі АТ “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат” просить рішення суду від 15 червня 2020 року змінити в частині розміру належної до стягнення моральної шкоди, зменшивши суму відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоров`я з 80 000 грн. до 20 000 грн. з утриманням податків та зборів, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу АТ “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат” залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
       Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Встановлено, позивач ОСОБА_1 знаходився у трудових відносинах з АТ “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат”, що підтверджується копією трудової книжки Серії НОМЕР_1 , заведеної 04 січня 1983 року на ОСОБА_1 (а.с.5-12).
       На час роботи на даному підприємстві, а саме - 22 грудня 2013 року, позивач ОСОБА_1 отримав травму на виробництві, яка обумовлена умовами в яких він працював, а саме: компресивний перелом Тh, VI, ХI ХII грудних хребців, що підтверджується Актами форми Н-1 та Н-5.В наслідок отриманої виробничої травми йому була проведена операція транспедикулярна стабілізація переломів D11- D12, що призвело до каліцтва.
       За даним нещасним випадком складені акти за формами Н-1 та Н-5 від 25 грудня 2013 року (а.с.28-34).
       Первинним оглядом МСЕК Серії АБ № 0006551 від 14 квітня 2014 року ОСОБА_1 було встновлено 45% втрати професійної працездатності, у зв`язку з трудовим каліцтвом та третю групу інвалідності (а.с.35).
       Повторним оглядом МСЕК Серії 12 ААБ № 210367 від 17 квітня 2019 року ОСОБА_1 було встановлено 30% втрати професійної працездатності, у зв`язку з трудовим каліцтвом та третю групу інвалідності до 01 травня 2021 року (а.с.17).
       Виходячи з медичних документів, акту проведення розслідування нещасного випадку, який стався 22 грудня 2013 року та акту №51/1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 25 грудня 2013 року, у зв`язку з небезпечними умовами праці, низьким рівнем техніки безпеки, позивач отримав виробничу травму.
       Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
       Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. 
       Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
       Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.
       Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.
       Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
       Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.
       Відповідно до ч. 1 ст. 168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. 
       Згідно з частинами першою та п`ятою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
       В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
       Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. 
       Таким чином, судом встановлено. виробнича травма позивача, яка завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникли з вини АТ “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат”, яким було допущено порушення трудового процесу, що підтверджено висновком МСЕК щодо втрати позивачем працездатності.
       Професійним захворюванням позивачу ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях через погіршення стану здоров`я, фізичний біль, необхідність постійного лікування, вимушені зміни способу життя, втрати професійної працездатності та встановлення третьої групи інвалідності, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя.
       Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України в п.13 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями, а також постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року (провадження №14-288цс19).

       Враховуючи тривалість та характер моральних переживань, що пов`язані з перенесенням позивачем фізичного болю, необхідністю вжиття додаткових зусиль для організації свого життя у зв`язку зі ушкодженням здоров`я та втратою працездатності, з урахуванням вимог справедливості, співмірності та розумності суд дійшов обгрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, стягнувши з відповідача на користь позивача 80 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.
       Доводи апеляційної скарги щодо відсутності неправомірних дій з боку відповідача та недоведеності ступеню страждань позивача є безпідставними.
       Посилання в апеляційній скарзі на неправильне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи є необгрунтованими.
       Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
       Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат” – залишити без задоволення.
       Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2020 року - залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 

Судді