Ухвала
 
09 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 754/6134/19
провадження № 61-14094ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм капітал» на постанову Київського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм капітал», треті особи: Комунальне підприємство «Реєстратор», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська Світлана Іванівна, про скасування виконавчого припису нотаріуса та скасування запису про право власності,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2019 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм капітал», треті особи: Комунальне підприємство «Реєстратор», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська С. І., про скасування виконавчого припису нотаріуса та скасування запису про право власності.
 
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності від 02 квітня 2019 року 3 30988379, вчинений державним реєстратором Нікітіною Ю. В. про реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм капітал» на квартиру АДРЕСА_1 , індексний номер 46267974.
У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
23 вересня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм капітал» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм капітал» не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
 
Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження. 
 
Крім того, у порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі не зазначено повне ім'я (прізвище, ім`я та по батькові) учасників справи.
 
Згідно із частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм капітал» на постанову Київського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 09 листопада 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             Ю. В. Черняк