Справа № 128/2407/20 
Провадження № 33/801/921/2020
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондаренко О. І.
Доповідач: Кривошея А. І.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Кривошея А.І.
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 19.10.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП 

В С Т А Н О В И В:
постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 19.10.2020 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним в тому, що 07.09.2020 о 10.20год. на 409 км автодороги М-12 Стрий-Знам`янка, Вінницького району він керував автомобілем «Мерседес Бенц Спрінтер 316» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи перевезення пасажирів по маршруту «Вінниця-Умань», та знаходився без засобів індивідуального захисту, чим порушив П. 1, П. 10 постанови КМУ №641 від 22.07.2020. 
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.
На дану постанову суду, ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, подав апеляційну скаргу, в якій він просить поновити строк оскарження постанови, оскільки копію постанови отримав 27.10.2020, що потягло за собою пропуск строку апеляційного оскарження. 
По суті просить скасувати постанову суду, а справу закрити, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оскільки він до адміністративної відповідальності не притягувався, офіційно не працює, має на утриманні малолітню доньку, винаймає квартиру, тому штрафу у розмірі 17 000 є непомірним для нього.
Вивчивши матеріали справи, вважаю за необхідне, поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, а апеляційну скаргу залишити без задоволення. 
У відповідності зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.
В матеріалах справи немає даних про отримання ОСОБА_1 належним чином копії постанови, тому підстав для сумніву у Суду немає.
Оскільки будучи відсутнім під час судового засідання 19.10.2020 ОСОБА_1 копію постанови отримав 27.10.2020, то був позбавлений можливості подати вмотивовану апеляційну скаргу в строк, тому строк оскарження постанови пропущено з поважних причин і його слід поновити.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами і не заперечується в апеляційній скарзі, як і не оспорюється кваліфікація його дій за ст. 44-3 КУпАП.
У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 44-3 КУпАП судом першої інстанції повною мірою враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та накладено на нього адміністративне стягнення в мінімальних межах, передбачених в санкції статті.
Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Однак, Суд вважає, що скрутне матеріальне становище не є визначеною законом підставою для застосування ст. 22 КУпАП.
Що ж стосується малозначності самого правопорушення то статтею 2 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається, що право кожного на життя охороняється законом. Тобто позитивним обов`язком держави зробити все для того, щоб людське життя перебувало у безпеці.
Зобов`язання носіння засобів індивідуального захисту встановлено постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22 липня 2020 року № 641  саме з метою дотримання прав громадян на безпечне життя, а тому таке правопорушення не може бути визнане малозначним.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для скасування постанови місцевого суду, зокрема, й з підстав малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, яке не можна визнати таким, виходячи з того, що його наслідки представляють суспільну небезпеку, завдають або здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
Керуючись ст. 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:
поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 19.10.2020  про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП – без змін. 
Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: А.І. Кривошея