ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 р.	Справа № 440/3955/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: П`янової Я.В. ,  Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні  у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 року, головуючий суддя І інстанції: О.В. Гіглава, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 14.09.20 року по справі № 440/3955/20
за позовом  Комунального підприємства "Обласна клінічна лікарня відновного лікування та діагностики з обласними центрами планування сім`ї та репродукції людини, медичної генетики Полтавської обласної ради"      
до    Головного управління ДПС у Полтавській області                    
про визнання неправомірним та протиправним рішення,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.09.2020р.  позов Комунального підприємства "Обласна клінічна лікарня відновного лікування та діагностики з обласними центрами планування сім`ї та репродукції людини, медичної генетики Полтавської обласної ради" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання неправомірним та протиправним рішення задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 10 липня 2020 року №0043145033 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. 
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (ідентифікаційний код 43142831) на користь Комунального підприємства "Обласна клінічна лікарня відновного лікування та діагностики з обласними центрами планування сім`ї та репродукції людини, медичної генетики Полтавської обласної ради" (ідентифікаційний код 01999112) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні нуль копійок).            
Не погодившись таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги  зазначає, що, приймаючи зазначену постанову, суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. Вказує, що оскільки позивач здійснив сплату самостійно задекларованих сум на неправильний рахунок і чинним законодавством України не передбачено звільнення від застосування штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у разі невірного визначення платником номеру розрахункового рахунку, куди перераховує кошти, то застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені є правомірним.
В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання   повідомлені своєчасно та належним чином. 
Представник позивача  надіслав на адресу суду відзив,  в якому заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування  не вбачає.
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Комунальне підприємство "Обласна клінічна лікарня відновного лікування та діагностики з обласними центрами планування сім`ї та репродукції людини, медичної генетики Полтавської обласної ради" зареєстроване в якості юридичної особи виконавчим комітетом Полтавської міської ради 23.02.1998, номер державної реєстрації 15881450000017668 (а.с. 44).
Згідно поданого позивачем звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за вересень 2019 року (вх.реєстр.№9236979288 від 11.10.2019) загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становить 354922,03 грн (а.с. 59-62). 
Водночас, за даними поданого позивачем звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за жовтень 2019 року загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становить 374415,36 грн (а.с. 63-66).
Комунальним підприємством одночасно з перерахуванням заробітної плати за другу половину вересня 2019 року та першу половину жовтня 2019 року платіжними дорученнями від 08.10.2019 №242 на суму 11939,81 грн, від 08.10.2019 №245 на суму 285760,21 грн та від 18.10.2019 №253 на суму 64413,46 грн було перераховано єдиний соціальний внесок, нарахований на заробітну плату працівників (а.с. 38-39).
При цьому, такий перерахунок здійснено на неправильний рахунок отримувача коштів - замість рахунку м. Полтави UA738999989999937193201021601 на рахунок Полтавського району UA798999980000037192201021624, але із зазначенням вірного отримувача коштів, його ЗКПО та банку отримувача, а саме: отримувач ГУ ДПС у Полтавській області, код ЗКПО 43142831, банк отримувача - казначейство України (ЕАП). Також у платіжних дорученнях вірно сформовано було й призначення платежу, а саме: *;101;01999112; єдиний соціальний внесок 22% нарахован. на заробітну плату за ІІ полов. вересня 2019р./ за І полов. жовтня 2019р. 
Самостійно виявивши вказану помилку, комунальне підприємство звернулося до контролюючого органу із заявою від 01.11.2019, в якій просило перерахувати надміру або помилково сплачені кошти у сумі 362113,48 грн з рахунку НОМЕР_1 , відкритого ГУ ДПС у Полтавській області/Полтавский р-н; ЗКПО 43142831, на рахунок UA738999989999937193201021601, відкритий ГУ ДПС у Полтавській області/Полтава; ЗКПО 43142831, оскільки у платіжних дорученнях від 08.10.2019 №242, від 08.10.2019 №245 та від 18.10.2019 №253 вказані невірні реквізити (а.с. 37).
Фактичне перерахування вказаних коштів контролюючим органом з рахунку на рахунок без їх повернення платнику відбулося 05.11.2019, що учасниками справи не заперечується.
З огляду на це, 23.01.2020 контролюючим органом винесено рішення №0005165033 про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у загальному розмірі 60487,86 грн з яких 56268,05 грн - штраф, а 4219,81 грн - пеня (а.с. 6-7).
Не погодившись з вказаним рішенням, позивач оскаржив його до ДФС України (а.с. 10-13).
Рішенням ДПС України від 18.03.2020 №9843/6/99-00-08-06-01-06 "Про результати розгляду скарги" вирішено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 23.01.2020 №0005165033 ГУ ДПС у Полтавській області скасувати та вважати відкликаним з дня прийняття даного рішення, а скаргу КП "Обласна клінічна лікарня відновного лікування та діагностики з обласними центрами планування сім`ї та репродукції людини, медичної генетики Полтавської обласної ради" від 11.02.2020 №01-20/108 задовольнити частково, зобов`язати ГУ ДПС у Полтавській області винести та направити нове рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 14-16). 
У подальшому, на виконання приписів рішення ДПС України від 18.03.2020 №9843/6/99-00-08-06-01-06 контролюючим органом 10.07.2020 винесено рішення №0043145033 про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у загальному розмірі 59081,45 грн з яких 56268,05 грн - штраф, а 2813,40 грн - пеня (а.с. 8-9).
Позивач не погодився із зазначеним податковим повідомленням-рішенням та оскаржив його до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення, оскільки зобов`язання були виконані платником вчасно, а помилка при  визначені рахунку не може бути підставою для застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасне перерахування ЄСВ. Грошові кошти, які вибули з власності платника з підстав оплати єдиного внеску, не були повернуті йому як надмірно чи помилково сплачені суми, а залишились у власності відповідних фондів державного соціального страхування, а тому мають враховуватись саме як оплата єдиного внеску. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Спірні правовідносини регулюються Законом України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі – Закон України № 2464-VI).
Цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.
Відповідно до статті 1 Закону України № 2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; 
За положеннями пункту 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (частина 7 статті 9 Закону №2464-VI).
У відповідності до частини 8 статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина 11 статті 9 Закону №2464-VI).
Бюджетним кодексом України від 8 липня 2010 року № 2456-VI визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства.
Статтею 45 Бюджетного кодексу України визначено, що податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном). Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.
Частиною 10 статті 9 Закону № 2464-VI встановлено, що у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів;  у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі;  у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.
Відповідно до частин 10, 11 статті 25 Закону № 2464-VI, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу, а за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з Положенням про рух коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 12 лютого 2016 року №54 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 березня 2016 року за №330/28460) (далі - Положення), у відповідності до пункту 1 розділу II якого (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) ДФС та її територіальні органи відкривають в органах Казначейства небюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 “Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування” (далі - рахунок 3719) для зарахування та розподілу страхових коштів..
Отже, вищезазначені штрафні санкції застосовуються у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, а не у випадку  сплати  суми єдиного внеску на невідповідний рахунок.
Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 14.02.2018 року по справі №816/1254/17 та від 02.10.2018 року по справі №826/13383/17, від 24.10.2018 у справі №760/6097/16-а (2а/760/590/16) та від 14.11.2018 у справі №805/3665/16-а. 
Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім того судова колегія зауважує, що відповідно до пункту 12 Порядку взаємодії органів Державної казначейської служби України та органів Державної фіскальної служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженого наказом МФУ від 18.07.2016 №621 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), довідник адміністративно-територіальних одиниць України (додаток 9) в електронному вигляді надається Казначейством ДФС. У разі виникнення змін у довіднику адміністративно-територіальних одиниць України Казначейство протягом тижня з дня виникнення зазначених змін надає ДФС оновлений файл довідника адміністративно-територіальних одиниць України. Інформація про перелік територіальних органів ДФС (код, найменування, розташування (адреса), код за ЄДРПОУ) розміщується на офіційному веб-сайті ДФС під заголовком “Для банківських установ: Довідник SPR_REG.DBF та опис його структури”. 
Водночас, у відповідності до частини шостої статті 9 Закону №2464-VI для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.
За змістом пунктів 1-3 розділу ІІІ Положення страхові кошти, що сплачуються страхувальниками, зараховуються на рахунки 3719 у розрізі відокремлених підрозділів ДФС. 
Страхові кошти, які надійшли за день (з урахуванням повернення помилково або надміру сплачених сум та/або безпідставно стягнутих сум єдиного внеску) на рахунки 3719 у розрізі відокремлених підрозділів ДФС, наприкінці операційного дня у регламентований час засобами програмного забезпечення шляхом формування меморіальних документів перераховуються Казначейством на відповідні рахунки 3719 головних управлінь ДФС з подальшим перерахуванням на відповідні рахунки 3719 ДФС на підставі договорів про здійснення розрахунково-касового обслуговування, укладених органами Казначейства з власниками рахунків. 
Страхові кошти, акумульовані на рахунках 3719 ДФС, об 11 год. 00 хв. наступного операційного дня засобами програмного забезпечення розподіляються автоматично за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до визначених Законом пропорцій (у відсотках) та перераховуються за призначенням - на рахунки, відкриті в Казначействі за балансовим рахунком 3717 "Рахунки державних позабюджетних фондів" (далі - рахунок 3717) на ім`я фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування відповідно до договорів про здійснення розрахунково-касового обслуговування, укладених Казначейством з власниками рахунків.
Як визначено пунктом 1 частини десятої статті 9 Закону №2464-VI днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.
Крім цього, пунктом 22.4 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 №2346-ІІІ передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.
Як було встановлено під час розгляду справи,  комунальним підприємством одночасно з перерахуванням заробітної плати за другу половину вересня 2019 року та першу половину жовтня 2019 року платіжними дорученнями  від 08.10.2019 №242 на суму 11939,81 грн, від 08.10.2019 №245 на суму 285760,21 грн та від 18.10.2019 №253 на суму 64413,46 грн було перераховано єдиний соціальний внесок, нарахований на заробітну плату працівників (а.с. 38-39).
При цьому, такий перерахунок здійснено на неправильний рахунок отримувача коштів - замість рахунку м. Полтави UA738999989999937193201021601 на рахунок Полтавського району UA798999980000037192201021624, але із зазначенням вірного отримувача коштів, його ЗКПО та банку отримувача, а саме: отримувач ГУ ДПС у Полтавській області, код ЗКПО 43142831, банк отримувача - казначейство України (ЕАП). Також у платіжних дорученнях вірно сформовано було й призначення платежу, а саме: *;101;01999112; єдиний соціальний внесок 22% нарахован. на заробітну плату за ІІ полов. вересня 2019р./ за І полов. жовтня 2019р. 
Самостійно виявивши вказану помилку, комунальне підприємство звернулося до контролюючого органу із заявою від 01.11.2019, в якій просило перерахувати надміру або помилково сплачені кошти у сумі 362113,48 грн з рахунку НОМЕР_1 , відкритого ГУ ДПС у Полтавській області/Полтавский р-н; ЗКПО 43142831, на рахунок UA738999989999937193201021601, відкритий ГУ ДПС у Полтавській області/Полтава; ЗКПО 43142831, оскільки у платіжних дорученнях від 08.10.2019 №242, від 08.10.2019 №245 та від 18.10.2019 №253 вказані невірні реквізити (а.с. 37).
Фактичне перерахування контролюючим органом вказаних коштів з рахунку на рахунок без їх повернення платнику відбулося 05.11.2019.
Колегія суддів зазначає, що грошові кошти, які вибули з власності платника з підстав оплати єдиного внеску, не були повернуті йому як надмірно чи помилково сплачені суми, а залишились у власності відповідних фондів державного соціального страхування, а тому мають враховуватись саме як оплата єдиного внеску.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що факт сплати позивачем сум єдиного соціального внеску на інший рахунок ГУ ДКСУ 3719 не може бути підставою для застосування до платника штрафних санкцій та нарахування пені, оскільки відповідні кошти були сплачені у повному обсязі та своєчасно, і зараховані до Державного бюджету, що не спростовано відповідачем.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.
Оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів обґрунтованість висновків акту перевірки, колегія суддів вважає, що правочин відповідає положенням норм чинного законодавства України.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а рішення про застосування штрафних санкцій про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску - скасуванню, оскільки зарахування коштів зі сплати єдиного соціального внеску позивачем на інший розрахунковий рахунок не спричинило настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому, оскільки страхові кошти в подальшому у будь-якому разі підлягали перерахуванню на відповідні рахунки.
Доводи апеляційної скарги щодо правомірності застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені колегія суддів вважає необґрунтованими з вищезазначених підстав.
Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд,  -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 року по справі № 440/3955/20 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді 	   	Я.В. П`янова    Л.В. Любчич   	

Повний текст постанови складено  16.11.2020 року