ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 жовтня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/3988/20	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2020 року (суддя Озерянська С.І., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 10.07.2020 року) в адміністративній справі №160/3988/20 за позовом   ОСОБА_1   до  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області   про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:
У квітні 2020 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі по тексту – відповідач), в якому просив скасувати податкове-повідомлення рішення № 0083956-5240-0464 від 19.11.2019 року.
Дніпропетровським окружним адміністративним судом здійснено заміну відповідача у справі, з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на правонаступника - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі по тексту – відповідач).
Рішенням  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2020 року позовні вимоги задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, викладені висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказував, що позивач є власником транспортного засобу – легкового автомобіля, який використовується до 5 років, вартість автомобіля перевищує 375 мінімальних заробітних плат. Апелянт вказував, що саме об`єктами оподаткування є легкові автомобілі, року випуску з якого не минуло п`ять років та середньо ринкова вартість яких становить понад 375 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на 1 січня звітного року (4173,00 грн. х 375 = 1564875,00 грн.). Рік випуску автомобіля позивача, його вартість були визначені відповідно до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України. Згідно з інформацією на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку, легковий автомобіль Volkswagen Toureg із аналогічними характеристиками автомобілю, яким володіє позивач, зазначений у переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2019 році. Апелянт вказував, що невірними є висновки суду першої інстанції проте, що об`єм двигуна автомобіля Volkswagen Toureg, яким володіє позивач, складає 2967, а у переліку визначених автомобілів до оподаткування Мінекономрозвитку передбачено оподаткування автомобілів з об`ємом двигуна 3.0. Визначення об`єму двигуна підлягає загальноприйнятому стандарту округлення до цілого числа, у більшу сторону, а саме, мотор із загальною сумою обсягів усіх камер згоряння, яка дорівнює 2967 см.куб. є двигуном з робочим об`ємом 3 літри.  
Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у власності позивача є автомобіль марки Volkswagen Toureg, 2019 року випуску, об`єм двигуна якого 2967 см.куб., проте податок нараховується на автомобілі цієї марки та моделі з об`ємом двигуна 3000 см.куб. Суд першої інстанції вказував, що представником відповідача не було представлено жодних доказів, у тому числі розрахунку середньоринкової вартості автомобіля, що перебуває у власності ОСОБА_1 , згідно з Методикою, у контролюючого органу були взагалі відсутні відомості та інформація відносно середньоринкової вартості належного позивачу транспортного засобу, наявність якої є необхідною для встановлення належності цього автомобіля до об`єкту оподаткування, згідно підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України. Відповідачу на момент винесення оскаржуваного рішення середньоринкова вартість транспортного засобу відома не була. Інформація про середню вартість автомобіля з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального подається встановлюється Мінекономрозвитку, проте для автомобіля Volkswagen Toureg з об`ємом двигуна 2967 куб.см, не визначено вартість для оподаткування. Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавцем покладено саме на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, тобто на Мінекономіки. Межі повноважень податкового органу полягають у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі інформації про автомобілі, що є об`єктом оподаткування транспортним податком, розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономіки. Транспортний засіб, що належить  на праві власності позивачу, а саме автомобіль марки Volkswagen, модель Touareg, 2019 року випуску, дизель, має об`єм циліндрів двигуна 2967 куб.см, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Автомобіль марки Volkswagen, модель Touareg, 2019 року випуску, з об`ємом циліндрів двигуна 2967 куб.см, відповідно до вимог чинного законодавства не є об`єктом оподаткування у 2019 році, адже об`єм циліндрів двигуна такого автомобіля є меншим, ніж визначений Мінекономіки у відповідному переліку та Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів. 
Відповідно до матеріалів справи, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 підтверджується дата реєстрації 01.01.2019 року транспортного засобу марки Volkswagen, модель Touareg, рік випуску 2019, реєстраційний номер НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2967, тип пального D, власником є ОСОБА_1 .
Встановлено, що Головним управління ДФС у Дніпропетровській області 19.11.2019 року було винесено податкове повідомлення-рішення № 0083956-5240-0464, яким ОСОБА_1 нараховано транспортний податок з фізичних осіб за 2019 рік у розмірі 6250 грн. До оскаржуваного податкового повідомлення-рішення долучено розрахунок податку, відповідно до якого суму податку за три місяці 2019 року розраховано виходячи з технічних характеристик автомобіля марки Volkswagen, модель Touareg, рік випуску 2019, об`єм двигуна 2967, тип пального дизель.
Встановлено, що ОСОБА_2 не погодившись з податковим повідомленням-рішенням № 0083956-5240-0464 звернувся зі скаргою до ДПС України, яка рішенням від 966/1/99-00-08-05-04-09 від 28.02.2020 року залишена без задоволення, податкове повідомлення-рішення - без змін. Позивач вказував, що рішення про результати розгляду скарги отримане ним 08.03.2020 року.
Позивачем надано копію розрахунку вартості транспортного засобу відповідно до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, розміщену на офіційному інтернет-ресурсі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, легковий автомобіль Volkswagen, модель Touareg, 2019 рік випуску, 3,0 об`єм двигуна внутрішнього згорання, дизель, має середньоринкову вартість 1606665,06 грн. Вказано, що серед позицій автомобілів, які підлягають оподаткуванню відсутній автомобіль  Volkswagen, модель Touareg, 2019 рік випуску, 2967 об`єм двигуна внутрішнього згорання, дизель.
Відповідно  до  п.п. 267.1 – 267.6 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування. Об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального. Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом податковою адресою (місцем реєстрації) платника податку, зазначеною в реєстраційних документах на об`єкт оподаткування.
Суд вказує, що нормами ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Середньоринкова вартість має бути визначена визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, з урахуванням року випуску, марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального легкового автомобіля. Тобто, для оподаткування має значення чи визначив центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі середньоринкову вартість автомобіля. Разом, як для оподатковування має значення  об`єму циліндрів двигуна легкового автомобіля. 
Згідно п. 1, п. 4, п.п. 11 - 14 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів та внесення змін у додатки 1 і 2 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів,  затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 66 від 18.02.2016 року, методика встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів  для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком. Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством «Держзовнішінформ» до Мінекономіки. Коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від строку експлуатації визначається як середнє значення співвідношення ціни автомобілів, що були у використанні, до ціни аналогічних нових автомобілів. Мінекономіки відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономіки інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономіки за зверненням ДПС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті. Мінекономіки забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що податковий орган при винесенні податкового повідомлення-рішення для оподаткування легкового автомобіля, зобов`язаний користуватись офіційним веб-сайтом Мінекономіки, де визначено середньоринкову вартість автомобіля з зазначенням даних щодо автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. 
Вартість транспортного засобу автомобіль Volkswagen, модель Touareg, рік випуску 2019, об`єм двигуна 2967, тип пального дизель неможливо визначити згідно даних офіційного веб-сайту Мінекономіки, автомобіль Volkswagen, модель Touareg, з об`ємом двигуна 2967 у переліку відсутній. Натомість у переліку для визначення оподаткування наявний автомобіль Volkswagen, модель Touareg, 2019 рік випуску, 3,0 об`єм двигуна внутрішнього згорання, дизель. При визначенні середньоринкової вартості автомобіля має значення кожен показник. Не варто вказувати, що тип двигуна з об`ємом 2967 куб.см. є наближеним до 3000 куб.см. Дійсно, можливо застосувати загальне правило округлення, проте, виробник автомобіля передбачив об`єм двигуна саме 2967 куб.см. та й уповноважений орган повинен визначати вартість для всіх автомобілів та передбачити різні модифікації.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що у разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономіки інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономіки за зверненням ДПС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік. Головним управління ДПС у Дніпропетровській області не доведено, що вартість автомобіля Volkswagen, модель Touareg, 2019 рік випуску, 2967 об`єм двигуна внутрішнього згорання, дизель, власник ОСОБА_2 становить більше 375 розмірів  мінімальної заробітної плати. 
Вирішуючи спір, колегія суддів наголошує на основних принципах податкового законодавства України, регламентованих ст.4 ПК України, зокрема, рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків та презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
Згідно частин 1, 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78  цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Колегія суддів зазначає, що податковий орган зобов`язаний обґрунтовувати суму винесеного податкового повідомлення-рішення.
Вирішуючи питання строку звернення позивача до суду, за захистом своїх прав та інтересів, суд зазначає, що  згідно ч.1 та ч. 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, іншими нормативними актами можуть встановлюватись інші строки звернення до суду.
Згідно п. 56.10 ст. 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до  пункту 56.17  цієї статті.
Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення у адміністративному порядку шляхом подання скарги, про результати скарги дізнався 08.03.2020 року, з чим погоджується податковий орган. Позов подано до суду засобами поштового зв`язку 08.04.2020 року, тобто у межах відведеного місячного строку. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що станом на час подання до суду позову, діяв запроваджений  постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 21 на всій території України карантин. Редакція пункту 3 розділу VI КАС України, яка діяла під час подання позивачем 08.04.2020 року позову, передбачавала, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
          Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.
          Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
п о с т а н о в и в:
          Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2020 року в адміністративній справі №160/3988/20 – залишити без змін. 
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, відповідно до ст., ст. 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова