УХВАЛА

09 жовтня 2020 року  
Київ
справа №260/1313/19
адміністративне провадження №К/9901/20391/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Юрченко В.П., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 у справі №260/1313/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:
06.08.2020 (згідно з трек-номером поштового відправлення) ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 у справі №260/1313/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України судом встановлено наступне.
Відповідно до частини 1  статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно з частиною 2 статті 329 Кодексу учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що представник позивача, адвокат Бухтоярова Оксана Василівна, ознайомилася з текстом постанови апеляційного суду 04.08.2020, в матеріалах судової справи відсутні докази направлення на адресу позивача копії постанови від 14.05.2020.
17.07.2020 набрав чинності Закон України від 18.06.2020 №  731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)». Відповідно до положень вказаного Закону процесуальні строки, які були продовжені згідно з пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України у редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», закінчуються через 20 днів після набрання чинності Законом №  731-IX тобто 06.08.2020. Касаційну скаргу подано 06.08.2020.
Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що касаційну скаргу подано з дотриманням строків на касаційне оскарження.
Скаржником зазначено, що підставами касаційного оскарження є пункти 1, 2, 3, 4 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. В обґрунтування своєї позиції скаржником вказано, що суд апеляційної інстанції у своєму рішенні застосував норму матеріального права (статтю 164 Податкового кодексу України) без врахування висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 22.05.2019 у справі №821/3224/15-а.
Скаржник вважає за необхідне відступити від правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.01.2019 у справі №821/707/17 про те, що прощення основної заборгованості є доходом і підлягає оподаткуванню.
Крім того, скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України.
Також скаржником вказано про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, що відповідно до частин 2 та 3 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд. 
Відтак Суд приходить до висновку, що наведене скаржником обґрунтування касаційної скарги є достатнім для відкриття касаційного провадження у справі. Доводи податкового органу підлягають перевірці під час касаційного перегляду судового рішення у цій справі.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Також скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень у зв`язку з отриманням позову від Головного управління ДПС у Закарпатській області про стягнення податкового боргу.
Відповідно до частини 1 статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Отже, виходячи зі змісту наведеної норми, зупинення виконання оскаржуваного судового рішення є правом, а не обов`язком суду касаційної інстанції та стосується рішень, що не передбачають примусового виконання, однак, зумовлюють настання юридично значимих наслідків для учасників справи, здійснюють реальний вплив на права та обов`язки останніх.
При цьому, зважаючи на положення статті 129-1 Конституції України, якою визначено що судове рішення є обов`язковим до виконання, яке забезпечується державою, зупинення дії оскаржуваних у касаційному порядку судових рішень на підставі статті 375 КАС України може застосовуватись судом у виняткових випадках за наявності на те вагомих і переконливих доводів, підтверджених доказами, або існування об`єктивних для цього обставин й здійснюватися таким чином, щоб не допустити порушення прав інших учасників справи.
Подане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки право касаційної інстанції на зупинення виконання судового рішення передбачає випадки, коли постановленим рішенням на сторони покладено певні обов`язки, виконання яких забезпечується в примусовому порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Враховуючи те, що виконання оскаржуваного рішення не тягне за собою необхідність здійснення певних дій, виконання яких забезпечується в примусовому порядку, то заявлене клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 257, 328, 333, 359, 375 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 у справі №260/1313/19.
Витребувати з Закарпатського окружного адміністративного суду справу №260/1313/19.
Відмовити у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 у справі №260/1313/19.
Надіслати скаржнику копію цієї ухвали, а іншим учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:	 	І.А. Васильєва	 	
 	 	Л.І. Бившева	 	
 	 	В.П. Юрченко