П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/2018/20	

Категорія: 113020000          Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В. 
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 07.05.2020 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           – Бітова А.І.
суддів                     – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.
при секретарі           – Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування рішення про відмову в продовженні строку перебування на території України,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області( далі  ГУ ДМС України в Одеській області) про:
-          визнання протиправними та скасування рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 06 лютого 2020 року №51035300002721 про відмову в продовженні строку перебування на території України громадянину Російської Федерації – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-          зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області повторно розглянути заяву громадянина Російської Федерації – ОСОБА_1 від 03 лютого 2020 року про продовження строку перебування на території України.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що рішення ГУ ДМС України в Одеській області року за підписом в.о. начальника ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , є невмотивованим, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що в першу чергу особа, яка бажає легалізувати своє перебування на території України в законодавчо встановлений спосіб, має бути зацікавлена у зібранні необхідних доказів на підтвердження необхідності такого перебування в Україні, у тому числі і шляхом використання всіх законодавчо визначених правових механізмів, та уникаючи при цьому зловживання своїми правами та нехтування обов`язками.
Рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 06 лютого 2020 року №51035300002721 про відмову у продовжені строку перебування на території України прийняте у відповідності до норм чинного законодавства, у відповідності, та у спосіб, визначений діючим законодавством, передбачений Конституцією України та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з урахування принципу пропорційності, тобто при прийнятті рішення мало місце досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямоване рішення та дії, та інтересами позивача, що вказує на дотримання ГУ ДМС України в Одеській області вимог чинного законодавства, а тому не може бути визнано протиправним та скасовано.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 травня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ДМС України в Одеській області про скасування рішення про відмову в провадженні строку перебування на території України – задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 06 лютого 2020 року №51035300002721 в продовженні строку перебування на території України громадянину Російської Федерації - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язано ГУ ДМС України в Одеській області повторно розглянути заяву громадянина Російської Федерації - ОСОБА_1 від 03 лютого 2020 року про продовження строку перебування на території України.
В апеляційній скарзі ГУ ДМС України в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
В обґрунтування апеляційної скарги ГУ ДМС України в Одеській області зазначає, що пасивна поведінка позивача щодо не реалізації своїх законних прав за наявності належних на те підстав та обставин, ні в якому разі не може ставитись у вину органу державної влади. Представником позивача не було надано жодних обґрунтованих обставин на підтвердження власної правової позиції. Отже, ГУ ДМС України в Одеській області правомірно прийняте оскаржуване рішення, та надано докази такої правомірності з посиланнями на конкретні норми чинного законодавства.
Відзиву на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.
Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Судова колегія, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.
Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУ ДМС України в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
03 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про продовження строку перебування на території України, на підставі шлюбу з громадянкою України ОСОБА_3 
06 лютого 2020 року ГУ ДМС України в Одеській області відмовлено позивачу в продовжені строку перебування на території України на підставі пп.1 п.10 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року №150 (далі – Постанова №150).
Підставою для прийняття рішення про відмову у продовженні строку перебування на території України було подання Головного управління Національної поліції (далі – ГУНП) в Одеській області щодо відмови у наданні дозволу на імміграцію в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , оскільки його дії загрожують національній безпеці, громадянському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають на території України. 
Зокрема, 30 жовтня 2019 року до ГУ ДМС України в Одеській області за №11467/1/5101-19 надійшло подання від ГУНП в Одеській області про відмову на міграцію в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно подання ГУНП в Одеській області, встановлено, що здійсненою перевіркою діяльності громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , він порушує законодавство України.
В рамках кримінального провадження №12018160000000854 від 19 грудня 2019 року, здійснюється перевірка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі причетності до вчинення вказаного кримінального правопорушення та фіктивного шлюбу із громадянкою України ОСОБА_4 , для подальшої легалізації на території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, зазначено, що він є сином "злодія в законі" ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кримінальне прізвисько якого " ОСОБА_6 " та представляє його інтереси в Одеському регіоні, користується авторитетом в кримінальному середовищі, підтримує злочині традиції, організовує та координує злочину цільність інших громадян Грузії та Російської Федерації і таким чином здійснює вплив на загострення криміногенної обстановки в Україні та Одеському регіоні, створює загрозу громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян та інших осіб, які проживають на території України.
Відповідно до пп.7, п.63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року №322 (далі – Порядок №322) ГУНП в Одеській області просить прийняти рішення про відмову громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дозволі на імміграцію в Україну, оскільки його дії загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності винесення оскаржуваного рішення.
Окремо суд першої інстанції, вважав за необхідне зазначити, що критично ставиться до доводів відповідача відображених у тексті відзиву, що підставою для прийняття рішення про відмову у продовженні строку перебування на території України було подання ГУНП в Одеській області щодо відмови у наданні дозволу на імміграцію в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , оскільки його дії загрожують національній безпеці, громадянському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають на території України. 
По-перше: вказана підстава не була зазначена у оскаржуваному рішенні.
По-друге: вказані обставини повинні бути підтверджені відповідними документами.
Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 19, 26 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 73, 74, 77 КАС України, ст. 17 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", п.п.1, 6, 8, 10 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року №150, п.8 Порядку розгляду заяв іноземців та осіб без громадянства про продовження строку перебування на території України, затвердженого Наказом МВС України №363 від 25 квітня 2012 року. 
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, які знаходяться в Україні на законних підставах користуються тими ж правами та свободами, а також несуть такі ж самі обов`язки, що і громадяни України.
Згідно ст. 17 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав).
Документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України.
У продовженні строку перебування іноземцю або особі без громадянства може бути відмовлено в разі відсутності для цього підстав та достатнього фінансового забезпечення для покриття витрат, пов`язаних із перебуванням іноземця або особи без громадянства в Україні, або відповідних гарантій від приймаючої сторони.
Продовження строку перебування на території України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.).
Процедура продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України визначається Порядком №150.
Пунктом 1 Порядку №150 визначено процедуру продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.
Іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи в разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України; не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС; на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду за візою, оформленою до 11 вересня 2011 року (пункт 2 Порядку продовження строку перебування).
Відповідно п.6 Порядку №150 обґрунтованими підставами для продовження строку перебування на території України є лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України, виконання службових обов`язків іноземним кореспондентом або представником іноземного засобу масової інформації тощо.
Пунктом 8 Порядку №150 встановлено, що заяви про продовження строку перебування на території України (далі – заяви) подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше ніж за десять та не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання. Зразок заяви та порядок її розгляду затверджуються МВС.
Згідно пп.пп.1, 2, 6 п.10 Порядку №150 рішення про відмову в продовженні строку перебування іноземця та особи без громадянства на території України приймається в разі: коли є необхідність забезпечення національної безпеки або охорони громадського порядку; необхідності охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.
Рішення про відмову в продовженні строку перебування іноземця та особи без громадянства на території України приймається в разі коли є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець та особа без громадянства мають інші, ніж заявлені у заяві, підстави та мету перебування в Україні або вони не подали відповідного підтвердження.
Враховуючи наведене судова колегія зазначає, що основною умовою для подання іноземцем заяви про продовження строку перебування (за наявності законних підстав) є його перебування на території України на законних підставах.
Іншими умовами є: - подання цієї заяви не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України; - наявність законних підстав для продовження строку перебування на території України.
Відповідно до п.8 Порядку розгляду заяв іноземців та осіб без громадянства про продовження строку перебування на території України, затвердженого Наказом МВС України №363 від 25 квітня 2012 року (далі – Порядок №363) працівник територіального органу чи підрозділу ДМС при надходженні заяви про продовження строку перебування на території України вивчає обґрунтованість наведених підстав стосовно необхідності продовження строку перебування, перевіряє дійсність поданих документів, своєчасність їх подання, наявність відміток про реєстрацію (відмітки органів охорони державного кордону В`їзд (Виїзд) або документа, що підтверджує законність перебування іноземця, особи без громадянства в Україні) чи продовження строку перебування, звіряє відомості про іноземців чи осіб без громадянства, указані в їх паспортних документах, з даними, що містяться в цих зверненнях, з`ясовує законність перебування іноземців та осіб без громадянства в державі та відсутність відомостей, що перешкоджають подальшому перебуванню цих осіб в Україні та завіряє копії прийнятих документів своїм підписом.
Судова колегія зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав (фактичних і юридичних) його прийняття, а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Як вбачається з оскаржуваного рішення у якості юридичної підстави прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом владних повноважень зазначено пп.1 п.10 Порядку №150.
Судова колегія наголошує, що рішення ГУ ДМС України в Одеській області про відмову позивачу в продовженні строку перебування на території України №51035300002721 від 06 лютого 2020 року мало бути прийнято виключно у випадку підтвердження факту наявності підстав, зазначених п.10 Порядку №150.
Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у вищезазначеному рішенні не наведено фактичних підстав, а також обґрунтування його прийняття суб`єктом владних повноважень.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та наданих сторонами пояснень, що оскаржуване рішення прийнято за наслідком отримання та розгляду подання ГУНП в Одеській області про відмову на міграцію в Україну ОСОБА_1 , оскільки в рамках кримінального провадження здійснюється перевірка позивача щодо його причетності до вчинення кримінального правопорушення (фіктивний шлюбу із громадянкою України для подальшої легалізації на території України).
Крім того, у вищезазначеному подані ГУНП в Одеській області також зазначено, що позивач є сином "злодія в законі" та представляє його інтереси в Одеському регіоні, користується авторитетом в кримінальному середовищі, підтримує злочині традиції, організовує та координує злочину цільність інших громадян Грузії та РФ і таким чином здійснює вплив на загострення криміногенної обстановки в Україні та Одеському регіоні, створює загрозу громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян та інших осіб, які проживають на території України.
Судова колегія критично відноситься до подання ГУНП в Одеській області про відмову на міграцію в Україну позивачу, оскільки вказане подання носить рекомендаційний характер для міграційного органу та не може вважатись безумовною підставою для відмови позивачу в продовженні строку перебування на території України.
Крім того, судова колегія акцентує увагу, що у вищезазначеному поданні відсутні будь-які конкретні посилання на вже встановленні факти порушення позивачем вимог законодавства України, до вказаного подання не додано жодного доказу, зокрема, постанов у справах про адміністративне правопорушення, або вироків у кримінальних справах, що набрали законну силу відносно позивача.
Отже, посилання ГУНП в Одеській області на існування зареєстрованого кримінального провадження щодо можливого вчинення позивачем злочину при укладенні фіктивного шлюбу для легалізації свого проживання в Україні без надання відповідних вироків є безпідставним та не може бути належним доказом протиправної діяльності ОСОБА_1 на території України. 
За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДМС України в Одеській області про відмову позивачу в продовженні строку перебування на території України, у зв`язку з недоведеністю правомірності винесення оскаржуваного рішення.
Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2020 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.