Ухвала
04 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 489/1619/19
провадження № 61-17588ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 липня 2020 року 
та постанову Миколаївського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року 
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про виселення,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом 
до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , 
2006 року народження, ОСОБА_4 , 2016 року народження, треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: служба 
у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, в якому просила виселити з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та її дітей 
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , і зняти дітей з реєстрації у вказаній квартирі.
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду 
від 27 жовтня 2020 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Виселено ОСОБА_1 разом з малолітніми дітьми ОСОБА_3 , 
2006 року народження, ОСОБА_4 , 2016 року народження, з квартири 
АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.
У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_2 відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
25 листопада 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Ленінського районного суду 
м. Миколаєва від 13 липня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову  ОСОБА_2 . 
Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявниця зазначила неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму 
права без урахування висновку щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду 
(пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також не дослідив належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої 
статті 389 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно 
до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду 
і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга  ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду 
м. Миколаєва від 13 липня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року подана у передбачений 
статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
З урахуванням наведеного, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
У клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявниця просить зупинити 
виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 липня 2020 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду 
або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду 
в касаційному порядку.
Оскільки наведені у клопотанні ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах 
та в інтересах малолітніх дітей, доводи є мотивованими, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції, після його перегляду в апеляційному порядку, підлягає примусовому виконанню, взявши до уваги предмет спору, процедуру та наслідки виконання судового рішення, а також необхідність забезпечення балансу прав та інтересів сторін у касаційному провадженні, заявлене клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, 
про виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 липня 
2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року. 
Витребувати з Ленінського районного суду м. Миколаєва вищезазначену цивільну справу (№ 489/1619/19).
Клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання судових рішень задовольнити частково.
Зупинити виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва 
від 13 липня 2020 рокудо закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Надіслати відповідним учасникам справи копію касаційної скарги 
та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив 
на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 24 грудня 2020 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
 
       С. Ф. Хопта
 
       В. В. Шипович