ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 820/2819/18
адміністративне провадження № К/9901/69349/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шевцової Н.В.,
суддів: Кашпур О.В.,  Уханенка С.А., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні, як суд касаційної інстанції адміністративну справу № 820/2819/18
за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання дій незаконними, визнання незаконним та скасування наказу,
за касаційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - Репетун Катерини Володимирівни
на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018  року прийняту у складі головуючого судді Бідонька А.В.,
та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2018  року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді Присяжнюк О.В., суддів Русанової В.Б. , Ральченка І.М.,

І. Установлені судами фактичні обставини справи, короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції
1. 16 квітня 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, ДФС України), в якому просив: 
1.1 визнати незаконним та скасувати наказ ДФС України від 03 квітня 2017 року №  730-0, яким призначено ОСОБА_1 на посаду заступника начальника-начальника Богодухівського відділення Слобожанської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, як переможця конкурсу;
1.2 визнати незаконними дії Державної фіскальної служби України щодо не доведення до відома ОСОБА_1 інформації щодо призначення його на посаду заступника начальника-начальника Богодухівського відділення Слобожанської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області та не ознайомлення його з посадовими обов`язками заступника начальника - начальника Богодухівського відділення Слобожанської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області.
2. Від представника позивача 18 червня 2018 року до суду першої інстанції надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду у даній справі.
3. На обґрунтування заявленого клопотання представник позивача зазначив, що оскаржуваний наказ ДФС України прийнятий 03 квітня 2017 року. Проте, з вказаним наказом позивач ознайомлений не був, а ні в день призначення, а ні за весь період подальшої роботи позивача. Про існування вказаного наказу позивач дізнався під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №  42017220000000070 від 26 січня 2018 року за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України. 
3.1. Після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №  42017220000000070 від 26 січня 2018 року адвокатом ОСОБА_1 в березні 2018 року стало відомо, що Прокуратурою Харківської області були надіслані запити на ім`я Начальника Головного управління ДФС у Харківській області та на ім`я Начальника Слобожанської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області з проханням надати належним чином завіреної копії посадових обов`язків заступника начальника-начальника Богодухівського відділення Слобожанської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_1 та в разі ненадання вказаного документу з проханням повідомити про причини його відсутності. 
3.2. Листом Головного Управління ДФС у Харківській області , який був зареєстрований 12 травня 2018 року було надано відповідь, в якій повідомлено що копія наказу про покладення на ОСОБА_1 обов`язків заступника начальника - начальника Богодухівського відділення Слобожанської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області та його посадові обов`язки відсутні без повідомлення причин такої відсутності. Таким чином, до теперішнього часу ОСОБА_1 так і не ознайомили в установленому законом порядку з оскаржуваним наказом та його посадовими обов`язками.
4. Судовим розглядом встановлено, що наказом Головного управління ДФС у Харківській області від 03 квітня 2017 року № 73010 ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника - начальника Богодухівського відділення Слобожанської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Харківській області на підставі: заяви ОСОБА_1 , подання Головного управління ДФС у Харківській області від 21 березня 2017 року № 1603/8/20-40-04-01-18, листа Головного управління ДФС у Харківській області від 22 березня 2017 року №  1618/8/20-20-40-04-01-18, витягу з протоколу засідання конкурсної комісії Головного управління ДФС у Харківській області від 03 березня 2017 року № 28.  
5. Наказом ДФС України від 26 вересня 2017 року № 2271-0, припинено державну службу та звільнено 26 вересня 2017 року ОСОБА_1 з посади заступника начальника - начальника Богодухівського відділення Слобожанської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області за власним бажанням, частина перша статті 38 Кодексу законів про працю України.  
6. Вищезазначений наказ від 26 вересня 2017 року № 2271-0 прийнятий на підставі заяви ОСОБА_1 про звільнення його з займаної посади за власним бажанням від 12 вересня 2017 року.
7. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018  року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року, відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду та залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 .
8. Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду, та залишенні адміністративного позов без розгляду, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що з 12 вересня 2017  року позивач був обізнаний про те, що він займає посаду заступника начальника - начальника Богодухівського відділення Слобожанської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Харківській області, проте, до суду із цим позовом звернувся лише 16 квітня 2018 року, тобто із пропуском строку звернення до суду.

IІ. Касаційне оскарження  
9. Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, представник позивача подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яку зареєстровано 27 грудня 2018 року.
10. У касаційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції для продовження розгляду.
11. На обґрунтування касаційної скарги представник позивача зазначає, що оскаржуваний наказ ДФС України прийнятий 03 квітня 2017 року. Проте, з вказаним наказом позивач ознайомлений не був, а ні в день призначення, а ні за весь період подальшої роботи позивача. Про існування вказаного наказу позивач дізнався під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №  42017220000000070 від 26 січня 2018 року за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України.
12. Ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у складі колегії суддів: головуючого судді Шарапи В.М., суддів Бевзенка В.М., Данилевич Н.А., відкрито касаційне провадження та витребувано справу № 820/2819/18 із Харківського окружного адміністративного суду.
13. 28 лютого 2019 року справа № 820/2819/18 надійшла до Верховного Суду.
14. 11 березня 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив відповідача на касаційну скаргу позивача, в якій відповідач спростовуючи її доводи просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.
15. 12 червня 2019 року на підставі розпоряджень заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від  12  червня 2019 року № 722/0/78-19 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.
16. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду: головуючого суддю - Шевцову Н.В., суддів -Кашпур О.В., Уханенка С.А.

ІІІ. Релевантні джерела права й акти їх застосування
17. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
18. 08 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ".
19. За правилом пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
20. За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.
21. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
22. Відповідно до частини першої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
23. Частиною п`ятою статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
24. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
25. Згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

ІV. Позиція Верховного Суду
26. Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд зазначає наступне.
27. Предметом розгляду даної справи є наказ ДФС України від 03 квітня 2017 року №  730-0, яким призначено ОСОБА_1 на посаду заступника начальника-начальника Богодухівського відділення Слобожанської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, як переможця конкурсу.
28. Згідно з частиною другою статті 44 КАС учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
29. Строки звернення до адміністративного суду встановлені статтею 122 КАС, частиною першою якої передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
30. Згідно з частиною другою цієї статті, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
31. Початок перебігу строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.
32. Тобто, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
33. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися.
34. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (частина третя статті 123 КАС України).
35. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що наказом Головного управління ДФС у Харківській області від 03 квітня 2017 року № 73010 ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника - начальника Богодухівського відділення Слобожанської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Харківській області на підставі: заяви ОСОБА_1 , подання Головного управління ДФС у Харківській області від 21 березня 2017  року № 1603/8/20-40-04-01-18, листа Головного управління ДФС у Харківській області від 22 березня 2017 року №1618/8/20-20-40-04-01-18, витягу з протоколу засідання конкурсної комісії Головного управління ДФС у Харківській області від 03 березня 2017 року № 28.  
36. Наказом ДФС України від 26 вересня 2017 року № 2271-0, припинено державну службу та звільнено 26 вересня 2017 року ОСОБА_1 з посади заступника начальника - начальника Богодухівського відділення Слобожанської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області за власним бажанням, частина перша статті 38 Кодексу законів про працю України.  
37. Вищезазначений наказ від 26 вересня 2017 року № 2271-0 прийнятий на підставі заяви ОСОБА_1 про звільнення його з займаної посади за власним бажанням від 12 вересня 2017 року.
38. Також судами попередніх інстанцій досліджено вказану заяву про звільнення та зауважено, що позивач вказує у заяві від 12 вересня 2017 року саме займану посаду - заступник начальника - начальник Богодухівського відділення Слобожанської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Харківській області, тобто, позивач 12 вересня 2017 року знав про те, що він працював на вказаній посаді.
39. Отже, встановлені судами обставини свідчать про те, що позивач знав ще 12  вересня 2017 року про порушення своїх прав, свобод та інтересів та мав можливість вжити своєчасних заходів щодо їх захисту в межах встановленого КАС України строку звернення до адміністративного суду, але не скористався такою можливістю та звернувся до суду лише 16 квітня 2018 року.
40. Згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
41. З огляду на викладене, суди встановивши, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду, при цьому, мав усі правові підстави для вчасного звернення до суду з відповідним позовом у розумні строки, будь-яких перешкод для реалізації такого права матеріали справи не містять, як і підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, обґрунтовано залишили позов без розгляду.
42. Доводи касаційної скарги не спростовують правильності висновків судів попередніх інстанцій.
43. Верховний Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
44. Враховуючи зазначену позицію Європейського суду з прав людини, Верховний Суд надав відповідь на всі аргументи представника позивача, наведені в касаційній скарзі, які мають значення для правильного вирішення справи.
45. Частиною першою статті 350 КАС України (у редакції до 08 лютого 2020 року) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
46. Ураховуючи вищенаведене, відповідно до частини першої статті 350 КАС України Верховний Суд уважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін.

V. Судові витрати
47. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 3, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - Репетун Катерини Володимирівни залишити без задоволення.

2. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2018  року у справі № 820/2819/18 залишити без змін.

3. Судові витрати не розподіляються.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                      Н.В.  Шевцова

Судді:                                                                                          О.В. Кашпур 

                                                                                          С.А. Уханенко