Справа № 159/2747/20  Провадження № 33/802/708/20 	Головуючий у 1 інстанції: Денисюк Т.В. 	
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП 	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2020 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду - Денісов В.П., 
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Пікуна І.А.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1  на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2020 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. судового збору.
Згідно з постановою ОСОБА_1  визнаний винним за те, що 09 червня 2020 року о 03 год. 10 хв. у м. Ковелі, на вул. Варшавська, керував автомобілем, марки «ЗАЗ» номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9«а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржує його з мотивів незаконності, безпідставності та невідповідності нормам матеріального і процесуального права. Апелянт стверджує, що не був присутній у судовому засіданні суду першої інстанції з поважних причин, оскільки з 26.08.2020 до 28.08.2020 та з 07.09.2020 до 11.09.2020 перебував на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності. З огляду а наведене, вважає, що місцевим судом всупереч ст.268 КУпАП порушено його право на захист. Тому просить скасувати рішення суду, а провадження у справі - закрити.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляцію у повному обсязі та просили скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному  законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
На думку апеляційного суду, даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 09.06.2020 серії ДПР18 № 456529 09 червня 2020 року о 03 год. 10 хв. у м. Ковелі, на вул. Варшавська, ОСОБА_1 керував автомобілем, марки «ЗАЗ» номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (а.с.2).
Протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 власноручно. У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» апелянт зазначив: «порушив ненавмисно» (а.с.2).
Згідно з матеріалами справи, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складався у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які скріпили його своїми підписами (а.с.2).
З результатів технічного приладу «Алкофор 505» № 11217 та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що вміст алкоголю у крові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, становив - 2,412 проміле (а.с.1, 3).
Крім того, факт керування апелянтом транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння повністю підтверджується відеофіксацією з нагрудних камер працівників поліції.
Зокрема, на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відразу погодився (а.с.5, час відео: 00:00:41).
Вказаний огляд був проведений у присутності двох свідків і показав результат - 2,412 проміле (а.с.5, час відео: 00:01:14).
Таким чином, невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні апеляційний суд розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності.
Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 не оскаржує фактичних обставин справи, а лише зазначає, що справу розглянули за його відсутності.
Таким чином, сам апелянт у своїй апеляційній скарзі не заперечує факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про порушення водієм  ОСОБА_1 пункту п.2.9«а» Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, правильними.
Нових доказів, які спростовували б висновки суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції надано не було. 
Доводи  ОСОБА_1  про те, що суд безпідставно розглянув справу за його відсутності, є голослівними та повністю спростовуються матеріалами справи.
Про розгляд справи на 09 год. 20 хв. 03 липня 2020 року ОСОБА_1 повідомлявся належним чином, однак в суд не з`явився, оскільки його захисником подавалося клопотання про відкладення розгляду з метою ознайомлення з матеріалами справи (а.с.12).
Судове засідання було відкладене на 27 серпня 2020 року, проте ОСОБА_1 та його захисник Пікун І.А. повторно не з`явилися, у зв`язку із перебуванням захисника Пікуна І.А. на самоізоляції та ОСОБА_1 на лікуванні (а.с.14-17).
Розгляд справи був відкладений на 16 год. 30 хв. 08 вересня 2020 року, про що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та захисник належним чином повідомлялися. Однак, ОСОБА_1  в судове засідання не з`явився, а захисник надіслав клопотання про чергове відкладення розгляду справи (а.с.18-20).
Отже, ні ОСОБА_1 , ні його захисник на протязі трьох місяців не з`являлись в суд першої інстанції для розгляду справи, через що місцевим судом розгляд справи тричі відкладався для надання можливості ОСОБА_1 та його захиснику прибути в судове засідання.
Таким чином, судом першої інстанції вживалися усі заходи для повідомлення  ОСОБА_1 та його захисника Пікуна І.А. про час, дату та місце розгляду справи, а тому, враховуючи положення ч.2 ст.268 КУпАП, місцевий суд правильно розглянув справу за відсутності апелянта. 
На думку апеляційного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, уникаючи явки до суду для розгляду справи, намагалася уникнути накладення адміністративного безальтернативного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відповідно до положень ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення на  ОСОБА_1  могло бути накладено протягом трьох місяців з дня вчинення правопорушення, яке ставиться йому у провину.
Апеляційний суд вважає, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні. 
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1  - залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2020 року щодо нього - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду         В.П. Денісов