ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2020 року                                                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер справа №523/19173/19
Апеляційне провадження № 22-ц/813/7252/20
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого - Колеснікова Г.Я. (суддя-доповідач),
суддів: Вадовської Л.М., Гірняк Л.А.,
розглянув у спрощеному провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 11 червня 2020 року, постановлене під головуванням судді Сувертак І.В.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання (а.с.1-3).
Позивач звернувся із вказаним позовом до суду та просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить стягнути аліменти у розмірі по 2500 гривень на кожну дитину, щомісяця з дати подання позову та до досягнення дітьми 23-річного віку за умови, що вони продовжуватимуть навчання.
Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 03 березня 2007 року було розірвано (а.с.9).
В період спільного проживання у сторін народились діти ІНФОРМАЦІЯ_2 : син ОСОБА_3 , та донька ОСОБА_4 (а.с.14-15).
На даний мати та діти проживають разом із матір`ю. 
Син ОСОБА_3 навчається на 3 курсі Державного навчального закладу «Одеський професійний ліцей морського транспорту на бюджетній основі. Донька ОСОБА_4 навчається на 3 курсі ДНЗ «Одеський професійний ліцей сфери послуг Південноукраїнського педагогічного університету імені К. Д. Ушинського» на бюджетній основі.
Оскільки батько дітей не надає матеріальної допомоги дітям, які продовжують навчання та не досягли 23 років позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на їх утримання по 2500 гривень на кожну дитину щомісячно до закінчення навчання та не пізніше 23 років. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 червня 2020 року позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, котрі продовжують навчання залишено без задоволення (а.с. 92-94).
Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що відповідач не працює, є інвалідом другої групи безстроково, отримує пенсію за інвалідністю, інших доходів не має. 

Доводи апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на  не з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення не врахував, що діти навчаються на бюджетній основі, тому потребують матеріальної допомоги від батька (а.с.96).
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Установлені судами фактичні обставини справи
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які народилися ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14-15).
Сторони розірвали шлюб 03 квітня 2007 року (а.с. 9).
На даний час діти проживають за адресою: АДРЕСА_1 , разом із матір`ю. (а.с. 11,13). Син ОСОБА_5 навчається на 3 курсі Державного навчального закладу «Одеський професійний ліцей морського транспорту на бюджетній основі (а.с. 18), донька ОСОБА_6 навчається на 3 курсі ДНЗ «Одеський професійний ліцей сфери послуг Південноукраїнського педагогічного університету імені К. Д. Ушинського» на бюджетній основі. (а.с. 17).
Відповідно до довідок про доходи № 6757 7271 7803 1730 та № НОМЕР_1 , відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку в Суворовському об`єднаному управлінні ПФУ в м. Одесі в Одеській області і отримує пенсію по інвалідності. Сума пенсії за період з 01 січня 2018 року по 31 серпня 2019 року складає 26486,27 грн. ; доходи за період з 01 травня 2019 року по 31 січня 2019 року складають 6798 грн. 40 коп. (а.с. 54,55).
Відповідач ОСОБА_2 є інвалідом другої групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 та Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, причина інвалідності загальне захворювання, інвалідність встановлено безстроково, серії 10 ААВ. (а.с. 51, 52). 

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. 
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. 
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
На відміну від безумовного обов`язку утримання неповнолітньої дитини, законодавець поклав на батьків обов`язок по утриманню повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, тільки за умови, що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.
Оскільки встановлено, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітнім дітям, які продовжують навчання, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги щодо не повного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та формального ставлення суду до розгляду справи є необґрунтованими та не можуть бути підставами для скасування цього рішення.
Суд першої інстанції з`ясував всі обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, встановив, що відповідач не має змоги утримувати свої повнолітніх дітей, які продовжують навчання , оскільки є інвалідом другої групи, отримує доходи у вигляді пенсії за інвалідністю.
Інших доводів, які б давали підстави для скасування судового рішення, апеляційна скарга не містить. 
Керуючись ст.ст.374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 червня 2020 року, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення за правилами ст.389 ЦПК України.

Головуючий
Судді: