ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«01» грудня 2020 року 
м. Харків
справа № 622/1160/19-ц
провадження № 22ц/818/4007/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -          Бурлака І.В., (суддя-доповідач),
суддів        -                 Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,
за участю секретаря - Колосовської А.Р., 
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 , представник позивача – ОСОБА_2 ,
відповідачка – ОСОБА_3 , представниця відповідачки – ОСОБА_4 , 
треті особи – приватний нотаріус Золочівського районного нотаріального округу Харківської області  Кійко Н.Г., Золочівська державна нотаріальна контора Харківської області
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 09 червня 2020 року в складі судді Квітки О.О.
                    в с т а н о в и в:
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Золочівського районного нотаріального округу Харківської області  Кійко Наталія Григорівна, Золочівська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання заповіту недійсним, в якому просив визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_5 , зареєстрований в реєстрі за номером № 64062183, номер в реєстрі нотаріальної дії 493, 494, посвідчений 15 квітня 2019 року приватним нотаріусом Кійко Н.Г.

У травні 2020 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з клопотанням про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, яке мотивовано тим, що необхідно визначити психічний стан його батька станом на 15-50 годин 15 квітня 2019 року за допомогою фахівця в галузі психіатрії.

Просив призначити по справі посмертну судово-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведення якої доручити експертам психіатричної Харківської міської психіатричної лікарні № 3 м. Харкова, на вирішення якої поставити наступні питання: - чи хворів ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тяжкі захворювання, в тому числі, хронічні, стійкі психічні розлади протягом березня – квітня 2019 року? - чи міг ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням дії фармакологічних препаратів, які йому були призначені під час лікування, усвідомлювати, і в якій мірі, фактичний зміст власних дій та керувати ними в день складання заповіту ІНФОРМАЦІЯ_1 ? - чи здатний був ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням встановлених під час проведення судово-медичної експертизи трупа померлого від раку легенів усвідомлювати, і в якій мірі, фактичний зміст власних дій та керувати ними в день складання заповіту, а саме: о 15 год. 50 хв. 15 квітня 2019 року?

Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 20 травня 2020 року призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківської міської психіатричної лікарні № 3 м. Харкова.; на вирішення якої поставлено наступні питання: - чи хворів ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тяжкі захворювання, в тому числі хронічні, стійкі психічні розлади протягом березня – квітня 2019 року? - чи міг ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням дії фармакологічних препаратів, які йому були призначені під час лікування усвідомлювати, і в якій мірі, фактичний зміст власних дій та керувати ними в день складання заповіту ІНФОРМАЦІЯ_1 ? - чи здатний був ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням встановлених під час проведення судово-медичної експертизи трупа померлого від раку легенів усвідомлювати, і в якій мірі, фактичний зміст власних дій та керувати ними в день складання заповіту, а саме: о 15 год. 50 хв. 15 квітня 2019 року?

02 червня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву, в якій відкликав та не наполягав на проведенні вказаної експертизи. Просив відновити провадження у справі і продовжити судовий розгляд.

Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 03 червня 2020 року поновлено провадженні у справі та справу призначено до розгляду.

У червні 2020 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з клопотанням про призначення комісійної судово-медичної експертизи, яке мотивовано тим, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Просив призначити комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручити експертам Харківського обласного бюро судово-медичних експертиз та на розгляд експертів поставити такі запитання: - чи хворів ОСОБА_5 , 1960 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в реанімаційному відділенні Золочівської центральній районній лікарні Комунального закладу охорони здоров`я на тяжкі захворювання, в тому числі, хронічні, стійкі психічні розлади протягом березня-квітня 2019 року? – чи міг ОСОБА_5 , 1960 року народження, з урахуванням дії медичних препаратів, які йому були призначені під час лікування усвідомлювати і в якій мірі, фактичний зміст власних дій та керувати ними в день складання ним заповіту 15 квітня 2019 року? – чи здатний був ОСОБА_5 , 1960 року народження, з урахуванням встановлених під час проведення судово-медичної експертизи його трупа, повного та точного діагнозу, проведення оперативних втручань, лікування усвідомлювати, і в якій мірі, фактичний зміст власних дій та керувати ними в день складання ним заповіту 15 квітня 2019 року?

Також, просив клопотання про проведення експертизи відізвати та задовольнити клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи від 09 червня 2020 року, проведення якої доручити експертам ХОБСМЕ, оскільки інші медичні заклади не здатні будуть провести експертні дослідження у розумні строки у зв`язку з введенням карантину щодо короновірусу та великої навантаженості по кількості проведення експертних досліджень у інших експертних установах, що негативно вплине на розумні строки судового розгляду.

Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 09 червня 2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про проведення комісійної судово-медичної експертизи – відмовлено; направлено справу до Комунального некомерційного підприємства ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» для проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, призначеної ухвалою суду від 20 травня 2020 року; на вирішення експертизи поставлено наступні питання: - чи хворів ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тяжкі захворювання, в тому числі, хронічні, стійкі психічні розлади протягом березня – квітня 2019 року? - чи міг ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням дії фармакологічних препаратів, які йому були призначені під час лікування, усвідомлювати, і в якій мірі, фактичний зміст власних дій та керувати ними в день складання заповіту ІНФОРМАЦІЯ_1 ? - чи здатний був ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням встановлених під час проведення судово-медичної експертизи трупа, повного та точного діагнозу, проведення оперативних втручань, лікування, усвідомлювати, і в якій мірі, фактичний зміст власних дій та керувати ними в день складання заповіту, а саме: о 15 год. 50 хв. 15 квітня 2019 року?; на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду змінити та направити справу до Харківського обласного бюро судово-медичних експертиз для проведення посмертної комісійної судово-медичної експертизи.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що він просив провести саме комісійну судово-медичну експертизу, оскільки питання, які поставлені на розгляд експертів, стосуються та пов`язані саме з встановленням стану здоров`я посмертно, за медичною документацією, за умови того, що підписант хворів на тяжке онкологічне захворювання. Вважав, що проведення лише психіатричної експертизи не дасть повної відповіді на поставлені запитання. У подальшому це призведе до призначення комісійної судово-медичної експертизи та затягування розгляду справи можливо на невизначений строк. Зазначив, що поставлені ним питання пов`язані з встановленням стану здоров`я не лише психічного, а самотичного (загального). 

10 листопада 2020 року до суду апеляційної інстанції від представниці ОСОБА_6 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона вважала апеляційну скаргу необґрунтованою. При цьому зазначила, що в розгляді даної справи необхідно призначати саме посмертну судово-психіатричну експертизу. Вказала, що ті питання, що поставлені на розв`язання експертизи, не можуть буди віднесені до комісійної судово-медичної експертизи та, проводячи судово-психіатричну експертизу, експерти здійснюють соматичне обстеження особи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду – залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції, з висновком якої погоджується судова колегія, мотивована тим, що в даній справі не була проведена посмертна судово-психіатрична експертиза, тому призначення комісійної судово-медичної експертизи є передчасним, оскільки метою комісійної експертизи є усунення протиріч між раніше проведеною експертизою та іншими матеріалами справи.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в провадженні суду першої інстанції перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Золочівського районного нотаріального округу Харківської області  Кійко Н.Г., Золочівська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання заповіту недійсним, в якому позивач просив визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_5 , зареєстрований в реєстрі за номером № 64062183, номер в реєстрі нотаріальної дії 493, 494, посвідчений 15 квітня 2019 року приватним нотаріусом Кійко Н.Г.

Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 20 травня 2020 року призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківської міської психіатричної лікарні № 3 м. Харкова.
02 червня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву, в якій відкликав своє клопотання, просив відновити провадження у справі та продовжити судовий розгляд.

Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 03 червня 2020 року поновлено провадженні у справі та справу призначено до розгляду.

У червні 2020 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з клопотанням про призначення комісійної судово-медичної експертизи, проведення якої доручити експертам Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи.

Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 09 червня 2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про проведення комісійної судово-медичної експертизи – відмовлено; направлено справу до Комунального некомерційного підприємства ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» для проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, призначеної ухвалою суду від 20 травня 2020 року.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі з`явлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами; призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом частини третьої статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

Із аналізу вказаних норм вбачається, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Дульський проти України» (заява № 61679/00), експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури та призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Матеріали справи свідчать, що предметом доказування у цій справі є психічний стан спадкодавця ОСОБА_5 станом на час написання оскаржуваного заповіту.

Відтак, питання, на яке позивач бажає отримати відповідь, має безпосередній зв`язок з вказаною підставою позову, і на нього можна отримати відповідь лише експертним шляхом, призначивши судову експертизу.

Відповідно до пункту 1 Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26 липня 1995 року за № 256/792 та затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 95 року № 6 , комісійні судово-медичні експертизи у відділах комісійних експертиз бюро судово-медичної експертизи управлінь охорони здоров`я обласних виконавчих комітетів, республіканського бюро (Автономної Республіки Крим) і в судово-медичному відділі Головного бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України, а також на підприємницьких засадах проводяться згідно з Законом України "Про судову експертизу", процесуальним законодавством, Інструкцією про проведення судово-медичної експертизи, даними Правилами та нормативними документами МОЗ України.

Пунктом 3 Правил передбачено, що експертизи у відділі проводяться з метою усунення протиріч між раніше проведеною експертизою та іншими матеріалами справи у випадку необґрунтованості висновків або сумнівів особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора, судді або суду в правильності згаданої експертизи, а також з метою встановлення терміну зачаття, здатності до запліднення, проценту втрати професійної працездатності і правильності надання медичної допомоги у випадках притягнення до кримінальної відповідальності медичних працівників за «професійні правопорушення».

Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення комісійної судово-медичної експертизи суд першої інстанції правильно зазначив, що проведення цієї експертизи без проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, є передчасним.

Щодо визначення установи для проведення експертизи слід зазначити наступне.

Статтею 7 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

До державних спеціалізованих установ належать:  науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Згідно з пунктом 3 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 травня 2018 року № 865, судово-психіатричні експертизи проводять державні спеціалізовані судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України.

Таким чином, стаття 7 Закону України «Про судову експертизу» та пункт 3 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 травня 2018 року  № 865 визначено, що судово-психіатричні експертизи проводять виключно державні спеціалізовані судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України.

Згідно з частиною 2 статті 7 вищевказаного Закону науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України належать до державних спеціалізованих установ.

Так, Міністерство охорони здоров`я України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Серед інших функцій воно здійснює організаційне керівництво судово-медичною і судово-психіатричною службами (абзац 3 підпункту 10 пункту 4 Положення), державний контроль діяльності психіатричних установ незалежно від форми власності та фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги (абзац 13 підпункту 10 пункту 4 Положення) затверджує порядки проведення судово-медичної експертизи та судово-психіатричної експертизи; переведення хворих, які страждають на психічні розлади, щодо яких були застосовані примусові заходи медичного характеру з одного закладу з надання психіатричної допомоги в інший за рішенням суду про зміну застосування примусового заходу медичного характеру, направлення хворих на наркоманію на примусове лікування; присвоєння кваліфікації судового експерта і кваліфікаційних класів судово-медичним і судово-психіатричним експертам та позбавлення кваліфікації судового експерта і кваліфікаційних класів судово-медичних і судово-психіатричних експертів (абзац 29 підпункту10 пункту 4 Положення).

Верховний Суд у складі Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 30 березня 2020 року, ухваленої у справі №62/3998/19, провадження № 51-85км20, дійшов висновку про наступне.

При вирішенні питання стосовно компетенції установи, яка проводить експертизу і є державною у сенсі статті 7 Закону «Про судову експертизу», слід виходити не з організаційно-правової форми здійснення нею діяльності або форми її власності, а із сфери управління її діяльністю та організації державного контролю.

З Положення про МОЗ вбачається, що саме держава в особі її центрального органу виконавчої влади - Міністерства охорони здоров`я України, здійснює владні повноваження стосовно закладів, які вправі проводити судово-медичні та судово-психіатричні експертизи. 
 
Згідно з пунктами 3, 6, 8 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого Наказом МОЗ України від 8 травня 2018 року за №865,  судово-психіатричну експертизу проводять державні спеціалізовані судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України (далі - експертні установи). За формою проведення судово-психіатрична експертиза може бути амбулаторною, стаціонарною, посмертною. За процесуальними ознаками судово-психіатрична експертиза може бути первинною, повторною, додатковою.

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 розділу ІІ Статуту Комунального некомерційного підприємства ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» основною метою діяльності підприємства є забезпечення медичного обслуговування населення шляхом надання йому стаціонарної кваліфікованої психіатричної лікувально-діагностичної та амбулаторно-консультативної допомоги в порядку та обсязі, встановленому чинним законодавством України.

Предметом діяльності підприємства, зокрема, є проведення військово-лікарської, лікарсько-трудової, судово- психіатричної експертиз особам із психічними розладами згідно із чинним законодавством України.
Як вбачається з пунктів 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 Положення про бюро судово-медичної експертизи управлінь охорони здоров`я обласних виконавчих комітетів та республіканське бюро (Автономної Республіки Крим), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 липня 1995 року за № 258/794 та затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6, завданнями бюро, зокрема, є забезпечення та проведення судово-медичних експертиз трупів у випадках насильницької смерті або при підозрі на застосування насильства, а також за інших обставин, що обумовлюють необхідність проведення також експертизи для вирішення питань, поставлених особою, яка проводить дізнання, слідчим, прокурором, суддею чи судом; забезпечення та проведення судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб для визначення характеру та ступеня тяжкості тілесних ушкоджень з приводу статевих злочинів та вирішення інших питань, поставлених особою, яка проводить дізнання, слідчим, прокурором, суддею чи судом;  забезпечення та проведення судово-медичної експертизи речових доказів; забезпечення та проведення судово-медичної експертизи за матеріалами кримінальних та цивільних справ.

З огляду на зазначене, судова колегія приходить до висновку про те, що оскільки Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи не проводить судово-психіатричних експертиз, тому суд першої інстанції обґрунтовано доручив проведення такої експертизи експертам Комунального некомерційного підприємства ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3».

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо призначення експертизи та зупинення провадження у справі.

Оскільки ухвалу суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Враховуючи, що справа по суті спору не розглядалась, питання щодо розподілу судових витрат за подачу апеляційної скарги не вирішується.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України 
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення. 
Ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 09 червня 2020 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            І.В. Бурлака

Судді                                                                 О.М. Хорошевський

                                                                       В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 07 грудня 2020 року.