УХВАЛА

02 листопада 2020 року     
Київ
справа №640/7344/19
адміністративне провадження №К/9901/27762/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Ханової  Р.Ф.,  Хохуляка В.В., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2020 у справі №640/7344/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенергопостач» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
26.10.2020 до суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві (далі - ГУ ДПС) на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2020 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення  Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.11.2019.
З касаційної скарги вбачається, що  ухвалою  Шостого апеляційного адміністративного суду від  27.07.2020   у задоволенні клопотання ГУ ДПС про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено, апеляційну скаргу у цій справі залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків шляхом: надання оригіналу квитанції про оплату судового збору; заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з наведенням поважних причин його пропуску та доказів їх поважності; обґрунтування того, яким чином під час винесення рішення від 25.11.2019 суд першої інстанції вирішив питання про права, інтереси чи обов`язки ГУ ДПС. Підставою для залишення апеляційної скарги без руху стало зокрема те, що апеляційну скаргу подано після спливу строку встановленого для її подання та наведені скаржником підстави для його поновлення визнані судом неповажними, з огляду на наступне. 
Відповідно до частини першої  статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційним судом встановлено, що 15.02.2020 Державна фіскальна служба України, яка була відповідачем у цій справі, подала на рішення суду першої інстанції апеляційну скаргу, проте Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06.04.2020 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ДФС України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.11.2019.
07.07.2020 ГУ ДПС, яке не є стороною та не брало участі у справі, подало апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.11.2019, тобто після спливу строку на апеляційне оскарження.   
У клопотанні про поновлення строку ГУ ДПС зазначено, що  апеляційну скаргу ним подано в межах одного року з дня винесення рішення судом першої інстанції, а тому наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.  
Апеляційний суд, оцінивши наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження дійшов висновку, що зазначені ГУ ДПС причини пропуску строку апеляційного оскарження є неповажними, оскільки  не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень. 
Як вбачається з оскаржуваної ухвали  Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2020 на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції  31.08.2020   ГУ ДПС подало клопотання, в якому просило  продовжити строк на усунення недоліків апеляційної скарги, оскільки податковий орган не має можливості виконати вимоги ухвали суду у визначений строк в частині сплати судового збору. Разом з указаним клопотанням, апелянт також подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд виходив з того, що  інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження ГУ ДПС не наведено. Суд також  врахував, що апелянт не був відповідачем у цій справі, позовні вимоги до нього не пред`являлись.
У касаційній скарзі ГУ ДПС зазначає, що не погоджується з такими висновками апеляційного суду, оскільки  ним постійно вживались заходи із реалізації права на апеляційне оскарження, а судом не враховано, що апелянт не мав можливості сплатити судовий збір. При цьому первинна апеляційна скарга була подана в межах строків, передбачених процесуальним законодавством. Скаржник вважає, що звернення до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження є підставою для його поновлення відповідно до приписів пункту 4 частини першої статті 299 КАС України. Звертає увагу на конституційне закріплення права на апеляційне і касаційне оскарження судового рішення. 
Проте, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків апеляційного суду, оскільки відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.   
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційним судом прийнято правильне рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за скаргою ГУ ДПС, оскільки  скаржником на вимогу суду апеляційної інстанції не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Посилання ГУ ДПС на те, що самого по собі подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження достатньо для поновлення строку на апеляційне оскарження, не відповідають змісту пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, в якому чітко вказано на необхідність наведення у поданій заяві поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які мають бути оцінені судом.
Зазначене у касаційній скарзі посилання на те, що вперше апеляційна скарга ГУ ДПС була подана у межах процесуальних строків, є безпідставним, оскільки за встановленими судом апеляційної інстанції обставинами саме  ГУ ДПС вперше звернулось з апеляційною скаргою 07.07.2020. Попередня апеляційна скарга була подана Державною фіскальною службою України. 
Доводи скаржника, що апеляційна скарга подана в межах річного строку, передбаченого частиною другою статті 299 КАС України, а тому суд апеляційної інстанції повинен був прийняти апеляційну скаргу до розгляду, є безпідставними, оскільки ця норма імперативно встановлює граничний (присічний) строк на апеляційне оскарження судових рішень суб`єктами владних повноважень незалежно від поважності причин пропуску строку, натомість не встановлює можливість незастосування до таких суб`єктів строку на апеляційне оскарження судових рішень, встановлених статтею 295 КАС України, який становить тридцять днів. Не встановлює ця норма і наявність у суб`єктів владних повноважень безумовного права протягом року оскаржувати судові рішення без урахування процесуальних строків встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.
Слід зазначити, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З огляду на наведене та виходячи з того, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення та доводи наведені у касаційній скарзі не спростовують наведеного, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 133, 169, 295, 299, 333, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2020 у справі №640/7344/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенергопостач» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. 
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	М.М. Гімон Р.Ф. Ханова   В.В. Хохуляк