УХВАЛА
 
22 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 426/10257/17
провадження № 51-5022 ск 20
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Сватівського районного суду Луганської області від 26 червня 2020 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року щодо останньої, а також стосовно ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Суд касаційної інстанції (далі – Суд) є судом права, а не факту і може скасувати чи змінити оскаржені рішення лише на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст. 433 КПК Суд не перевіряє висновків щодо фактичних обставин справи, а при здійсненні провадження виходить з обставин, установлених у вироку.
Усупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не наведено обґрунтування заявленої вимоги про скасування оспорюваних рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПКз огляду на положення статей 84-87, 89, 94, 370, 374, 412 цього Кодексу в їх взаємозв`язку. Водночас, не погоджуючись із оцінкою доказів, захисник по суті заперечує відповідність висновків у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 вказаного Кодексу, не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури. 
Попри те, що вирок переглядався в апеляційному порядку, у скарзі не зазначено доводів на обґрунтування допущення апеляційним судом у конкретному провадженні таких порушень норм права, які в аспекті ст. 412 КПК є істотними та з урахуванням правил статей 404, 405, 415 цього Кодексу, тягнуть за собою обов`язкове скасування ухвали на згаданій підставі. 
Разом із цим захисник, наполягаючи на скасуванні судових рішень також і щодо іншого засудженого ( ОСОБА_6 ), не надала документів, які підтверджують її повноваження представляти інтереси останнього. 
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Сватівського районного суду Луганської області від 26 червня 2020 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року щодо останньої, а також стосовно ОСОБА_6 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                               ОСОБА_3