УХВАЛА

15 грудня 2020 року
м. Київ
справа №440/1564/20
адміністративне провадження №К/9901/32459/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Мацедонської В.Е., Уханенка С.А., 

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,    
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області в частині незарахування до вислуги років у поліції, наявної на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у податковій міліції з 30.09.1999 по 21.06.2010 та з 02.02.2011 по 03.12.2012 та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області зарахувати позивачу до вислуги років у поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у податковій поліції з 30.09.1999 по 21.06.2010 та з 02.02.2011 по 03.12.2012, що станом на 19.03.2020 загальний стаж становив 19 років 10 місяців 06 днів.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо не зарахування позивачу до стажу служби в поліції    стажу служби  у податковій міліції з 30 вересня 1999 року по 21 червня 2010 року    та з 02 лютого 2011 року по 03 грудня 2012 року. Зобов`язано Головне управління Національній поліції в Полтавській області зарахувати позивачу до стажу служби у поліції стаж служби    у податковій міліції з 30 вересня 1999 року по 21 червня 2010 року та з 02 лютого 2011 року по 03 грудня 2012 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Спірні правовідносини розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.     
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
27 листопада 2020 року зазначена касаційна скарга надіслана засобами поштового зв`язку до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -           КАС України).  
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
З 08 лютого 2020 року набрали чинності норми Закону України від 15 січня 2020 року №460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» якого установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно із частиною четвертою статті 328 КАС України (в чинній редакції) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду. 
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що викладений перелік причин для касаційного оскарження судових рішень у справах, що не відносяться до справ незначної складності, є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими підставами, викладеними у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. 
Наслідком відсутності зазначення у касаційній скарзі підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, є залишення такої скарги без руху.
Втім, у поданій касаційній скарзі заявник посилається на підпункт а) пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зазначає про фундаментальне значення касаційної скарги для формування єдиної правозастосовчої практики. 
При цьому заявником не наведено підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції у відповідності до частини четвертої статті 328 КАС України, обґрунтування касаційної скарги зводиться до викладення обставин по справі, тлумачення правових норм та свідчить про незгоду із результатами перегляду апеляційним судом спірних правовідносин. 
Таким чином, відсутність конкретно визначених підстав підстав касаційного оскарження судового рішення та відповідного їх обґрунтування позбавляють можливості здійснити перевірку касаційної скарги у відповідності до вимог чинного законодавства.
Разом із касаційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, обґрунтоване тим, що копію постанови апеляційного суду отримано засобами поштового зв`язку 04 листопада 2020 року, отже, касаційну скаргу подано у тридцятиденний строк.   
Однак, Верховний Суд не може визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення з наведених підстав, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження викладених обставин (поштовий конверт апеляційного суду, тощо). 
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення недоліків шляхом приведення касаційної скарги у відповідність до вимог КАС України, а саме: зазначення підстав касаційного оскарження судового рішення із відповідним обґрунтуванням таких підстав відповідно до частини четвертої статті 328                       КАС України; належних і допустимих доказів для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення згідно із викладеними у клопотанні обставинами. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332, 333 КАС України,
у х в а л и в:
Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від      29 жовтня 2020 року у справі № 640/4023/20.  
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.  
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                О. В. Кашпур          

Судді:                                                                                           В.Е. Мацедонська   

                                                                                                    С.А. Уханенко