Ухвала
 
17 грудня 2020 року
 м. Київ
справа № 663/246/18
провадження № 51-6143 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді            ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 09 липня 2019 року,
встановив:
засуджений ОСОБА_4 , не погоджуючись із постановленим стосовно нього рішенням, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши засудженому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Відповідно до ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга, окрім іншого, має містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Частиною 1 статті 424 КПК України визначено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
Тобто, предметом розгляду однієї касаційної скарги може бути одне судове рішення суду першої інстанції та судове рішення суду апеляційної інстанції, або лише рішення суду апеляційної інстанції, постановлене за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення місцевого суду.
Проте у своїй касаційній скарзі засуджений прохання щодо рішення суду апеляційної інстанції не висловлює.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу. 
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону засудженим не дотримано, оскільки подана ним касаційна скарга не містить посилань на передбачені ст. 438 КПК України підстави для скасування судових рішень із зазначенням, у чому саме вони полягають, з огляду на зміст положень статей 412-414, 370, 419 цього Кодексу.
При цьому, із касаційної скарги вбачається, що засуджений по суті оскаржує невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового слідства та правильність оцінки судами доказів, що не є предметом касаційного перегляду. 
Згідно зі ст. 436 КПК України судкасаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Прохання засудженого про скасування лише вироку суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 436 КПК України з огляду на те, які рішення може приймати суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Всупереч зазначеній нормі засудженим до касаційної скарги не долучено копії вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 09 липня 2019 року.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 09 липня 2019 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги – п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                              ОСОБА_3