У х в а л а        
23 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 760/17256/19-ц
провадження № 61-16104 св 20 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання права власності, визнання договору купівлі-продажу недійсним, 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.  
Постановою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року залишено без змін.  
У листопаді 2020 року представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 
до Верховного Суду подано касаційну скаргу, в якій заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 .
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 23 листопада 2020 року касаційне провадження у зазначеній справі відкрито 
та витребувано її з суду першої інстанції. 
До Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , у якому заявник просить залишити її без задоволення, рішення суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
У частині першій статті 395 ЦПК України зазначено, що учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу 
в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції 
в ухвалі про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 395 ЦПК України відзив 
на касаційну скаргу має містити обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги. 
Разом з тим, положеннями статті 389 ЦПК України учасники справи 
мають право подати касаційну скаргу, форма і зміст якої має відповідати статті 392 ЦПК України. Також передбачено можливість подати приєднання 
до касаційної скарги відповідно до статті 397 ЦПК України. 
Враховуючи зміст поданого ОСОБА_1 відзиву і його вимоги, вказаний процесуальний документ, у якому зазначено про відмову у задоволенні доводів представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , викладених у касаційній скарзі, та скасування рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанцій, за своєю суттю є окремою касаційною скаргою. 
Таким чином,  ОСОБА_1 у разі наміру подання саме касаційної скарги, її зміст і форму необхідно привести у відповідність до вимог статті 392 ЦПК України. 
Оскільки відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 містить ознаки окремої касаційної скарги, проте не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України 
він залишається без руху. 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про 
що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ :
Відзив ОСОБА_1 , який за змістом є касаційною скаргою, залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 22 січня  
2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали відзив на касаційну скаргу вважатиметься неподаним та буде повернутий заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                       Б. І. Гулько