УХВАЛА

21 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 560/3396/19
адміністративне провадження № К/9901/26036/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду  Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2020 у справі №560/3396/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
З оскаржуваних судових рішень вбачається, що позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в переведенні позивача на пенсію по інвалідності відповідно до вимог статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723 (лист Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 25331/03 від 31 липня 2019 року);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити позивачу з 16.05.2019 пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723 в розмірі 60 відсотків від заробітку зазначеного в довідках від 17.04.2019 року № 13153/05 та № 13154/09.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.11.2019 позов задоволено. 
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2020 скасовано рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.11.2019 та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо нерозгляду у встановленому порядку заяви позивача від 16.05.2019 про переведення на пенсію державного службовця по інвалідності, відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-XII; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву позивача від 16.05.2019 про переведення на пенсію державного службовця по інвалідності, відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-XII, з урахуванням висновків, викладених в цьому судовому рішенні. В решті позову відмовлено.
На адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій скаржник просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2020 і залишити в силі рішення суду апеляційної інстанції. 
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого. 
Предметом розгляду цієї справи є дії суб`єкта владних повноважень щодо призначення пенсії по інвалідності, а тому дана справа відноситься до категорії незначної складності згідно пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України.
Водночас імперативними приписами пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
При цьому, в якості підстави касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції позивач зазначає про порушення судами норм матеріального та процесуального права, застосувавши норму права без урахування висновку щодо застосування норми у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, що передбачено частиною 1 частини 4 статті 328 КАС України. 
Отже, касаційна скарга не містить підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, за наявності яких можуть бути оскаржені судові рішення у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження. 
Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
З огляду на те, що скаржником у касаційній скарзі не наведено підстав для касаційного оскарження, суд прийшов до висновку про наявність підстав для її повернення.
Керуючись статтями 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,-
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2020 у справі №560/3396/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії повернути скаржнику. 
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              В.М. Шарапа