ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/25901/19                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  10 листопада 2020 року                                                                                     м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача    Кузьменка В. В.,
                                     суддів Василенка Я. М., Ганечко О. М.,
 за участю секретаря Ткаченка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області Марківа Назара Степановича, Прокуратури Київської області, Прокурора Київської області Киричука Максима Юрійовича,   про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Прокуратури Київської області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.07.2020, - 
В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду  з позовом до Заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області Марківа Назара Степановича, Прокуратури Київської області, Прокурора Київської області Киричука Максима Юрійовича про визнання протиправними дій заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області Марківа Назара Степановича щодо надіслання прокурору Київської області пропозиції про зменшення надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи заступнику керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_1 та встановлення її в розмірі 10%.
Просив визнати протиправним та скасування наказу прокурора Київської області Киричука М.Ю. № 461к від 27.08.2019 про встановлення з 01.09.2019 року надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи ОСОБА_1  в розмірі 10% та зобов`язати прокуратуру Київської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 заробітної плати та інших виплат, з урахуванням надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, що не була врахована та не була виплачена внаслідок дії наказу № 461к від 27.08.2019, з моменту її встановлення (зменшення) - з 01.09.2019р.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.07.2020 позов задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач Прокуратура Київської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в  повному обсязі.  
Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Представник позивача, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вересня 2007 р. по теперішній час працює в органах прокуратури.
Наказом прокурора Київської області від 14.12.2015 р. №2358к його призначено заступником керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області зі збереженням раніше встановленої відсоткової надбавки з урахуванням надбавки за класний чин та вислугу років (70%).
25.07.2019 р. керівником Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області Козаром В.В. ОСОБА_1 надано доручення №111вн підготувати матеріали для проведення наради за підсумками роботи за перше півріччя 2019 р. та координаційної наради.
31.07.2019 р. ОСОБА_1 листом повідомлено керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області Козара В.В. про підготовку проекту протоколу оперативної наради «Обговорення підсумків роботи Білоцерківської місцевої прокуратури за 6 місяців 2019 року та визначення заходів, спрямованих на підвищення ефективності прокурорської діяльності».
Щодо підготовки матеріалів на координаційну нараду позивачем повідомлено про те, що з грудня 2018 р. за розподілом обов`язків по Білоцерківській місцевій прокуратурі на нього не покладено жодного обов`язку щодо організації роботи та здійснення повноважень, у нього відсутній доступ до Єдиного реєстру досудових розслідувань та Інформаційно-аналітичної системи «Облік та статистика органів прокуратури», що унеможливлює підготовку координаційних матеріалів та здійснення координаційних заходів.
15.09.2018 р. в.о. керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Марківим Н.С. подано рапорт на імя в.о. Прокурора Київської області старшого радника юстиції Єфремова С.О., в якому з посиланням на постанову від 31.05.2012 р. № 505 викладено прохання про зменшення розміру надбавки за високі досягнення у роботі заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_1 , встановивши її в розмірі 10%.
У рапорті міститься посилання на часткове виконання ОСОБА_1 доручення №111вн від 25.07.2019 р. керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області Козара В.В .
Наказом прокурора Київської області Киричука М.Ю. від 27.08.2019 р. №461к у зв`язку з погіршенням якості роботи, на підставі рапорту в.о. керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Марківа Н.С. від 15.08.2019 р., встановлено ОСОБА_1 з 01.09.2019 р. надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 10% посадового окладу з урахуванням надбавок за класний чин та вислугу років.
Не погоджуючись з таким рішенням,  позивач звернувся до суду з цим позовом.
Судом першої інстанції задоволено позовні вимоги виходячи з того, що відповідач діяв в супереч повноважень передбачених чинним законодавством України, оскільки  на позивача не покладено жодних повноважень, то він не може допустити систематичного несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи. З врахуванням викладеного суд не погодився з тим, що викладені у рапорті від 15.09.2018 р. в.о. керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Марківа Н.С. обставини свідчать про несвоєчасне виконання завдань, погіршення якості роботи щодо покладених на позивача повноважень.
Подаючи апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що встановлення надбавки це право, а не обов`язок керівника згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. № 505, наказу Генерального прокурора від 18.06.2015 р. №85, яким затверджено Положення про порядок встановлення і виплати надбавок та доплат до посадових окладів працівників прокуратури України.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин першої та другої статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 25 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено порядок здійснення нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, відповідно до частини першої якої прокурор здійснює нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність» та КПК України. 
Згідно з ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. №1697-VII керівник обласної прокуратури: 4) затверджує акти з питань, що стосуються організації діяльності обласної прокуратури.
Керівник обласної прокуратури видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень.
Згідно зі ст. 81 Закону № 1697-VII заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.
Преміювання прокурорів здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного               в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.
Як встановлено, позивач отримував надбавку за високі досягнення у праці у розмірі 70%, що підтверджується довідкою №18ф-212 від 17.12.2019 р. прокуратури Київської області, наказами прокурора Київської області №123к від 18.02.2011 р. та від 14.12.2015 р. №2358к.          
Наказом прокурора Київської області Киричука М.Ю. від 27.08.2019р. №461к позивачу встановлено з 01.09.2019 р. надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 10% посадового окладу з урахуванням надбавок за класний чин та вислугу років.
За правилами частини другої статті 8 Закону України «Про оплату праці» від                          24 березня 1995 року №108/95-ВР умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.
31 травня 2012 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» (тут і далі - Постанова №505 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якою керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці надано право, зокрема установлювати працівникам органів прокуратури надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у відповідних розмірах, яка, у свою чергу, у разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни скасовується або розмір її зменшується (підпункт 1 пункту 2), а також надано право здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи і з нагоди державних, професійних свят та ювілейних дат у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання (підпункт 2 пункту 2).
Ч. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» надано право керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці:
1) установлювати: надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи: працівникам - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки (винагороди) за вислугу років; прокурорам та слідчим органів прокуратури, а також іншим працівникам прокуратури, які безпосередньо займаються розробленням проектів нормативно-правових актів, проводять експертизу проектів таких актів (якщо положеннями про підрозділи передбачено виконання такої роботи) - у розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за класний чин та вислугу років.
Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» лише у разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни зазначена надбавка скасовується або розмір її зменшується, тоді як такі підстави відсутні.
Згідно з п. 2.8 Положення про порядок встановлення і виплати надбавок і доплат до посадових окладів працівників органів прокуратури України, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 85 від 18.06.2015 р., при визначенні розміру надбавки повинні бути враховані: 1) функціональне навантаження та особистий внесок працівника у загальні результати роботи; 2) термін перебування на займаній посаді; 3) стан дотримання службової та трудової дисципліни; 4) своєчасність і якість виконання завдань та особливих доручень; 5) інтенсивність та напруженість у роботі; 6) рівень ініціативності і творчого підходу до виконання службових обов`язків; 7) складність виконуваної роботи; 8) участь у нормотворчій діяльності.
Положенням №85, передбачено, що надбавка встановлюється та виплачується на підставі наказів керівників прокуратури, зокрема, прокурорів обласного рівня.
У разі систематичного несвоєчасного виконання працівниками завдань, погіршення якості їх роботи і допущення порушень трудової дисципліни надбавка скасовується або її розмір зменшується на підставі наказів Генерального прокурора України, прокурорів обласного рівня.
При вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.
З наведеного правового регулювання слідує, що преміювання працівників прокуратури є правом керівника, а не його обов`язком. Розмір премій установлюється для кожної особи в індивідуальному порядку, відповідно до об`єктивної оцінки її роботи та особистого вкладу в загальні результати роботи, тобто виходячи з рівня виконання працівником службових обов`язків, завдань і доручень та дотримання трудової дисципліни, а також у межах затвердженого фонду оплати праці. У разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни премія виплачується в меншому розмірі    або не виплачується взагалі. 
Як встановлено, у рапорті в.о. керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Марківим Н.С. міститься посилання на часткове виконання позивачем  доручення №111вн від 25.07.2019 р. керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області Козара В.В.
Разом з тим, з грудня 2018 р. за розподілом обов`язків по Білоцерківській місцевій прокуратурі на позивача не покладено жодного обов`язку щодо організації роботи та здійснення повноважень, у нього відсутній доступ до Єдиного реєстру досудових розслідувань та Інформаційно-аналітичної системи «Облік та статистика органів прокуратури», що спростовує доводи про наявність підстав для зменшення розміру надбавок та премії позивача.
Тобто, враховуючи обов`язки та повноваження позивача, невідомо яким чином зроблений висновок щодо порушень у виконанні позивачем службових обов`язків, не наведено доводів щодо погіршення якості роботи. Відомості щодо проведення відносно позивача будь-якої перевірки відсутні.
Відповідач в обґрунтування своєї позиції зазначав, що повноваження керівника прокуратури щодо встановлення надбавок є дискреційними.
Дискреційними повноваженнями є сукупність прав та обов`язків осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень.
Разом з цим, дискреційні повноваження все одно мають реалізовуватися суб`єктом в межах, визначених законодавством.
В даному випадку і Постановою № 505, і Положенням, затвердженим Наказом Генерального прокурора від 18.06.2015 № 85, визначено, що надбавка скасовується або її розмір зменшується у разі систематичного несвоєчасного виконання працівниками завдань, погіршення якості їх роботи і допущення порушень трудової дисципліни.
Спірний наказ є актом індивідуальної дії, тобто породжує для особи певні юридичні наслідки, в даному спорі це зменшення оплати праці позивача, тому приймаючи рішення про зменшення розміру надбавки, прокурор має мотивувати своє рішення та зазначити, які саме обставини призвели до цього.
Колегія суддів також звертає увагу, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження обставин систематичного несвоєчасного виконання позивачем завдань, погіршення якості його роботи і допущення порушень трудової дисципліни, а тому, як вірно зазначено судом першої інстанції, у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття спірного наказу про скасування надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи позивача, а тому такий наказ підлягає скасуванню.
Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду. 
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Прокуратури Київської області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.07.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області Марківа Назара Степановича, Прокуратури Київської області, Прокурора Київської області Киричука Максима Юрійовича,   про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.07.2020 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           Я. М. Василенко

          О. М. Ганечко

Повний текст постанови виготовлено 16.11.2020