ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 грудня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/6005/20	
                                                                                Суддя І інстанції – Неклеса О.М.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Мельника В.В., Сафронової С.В.,     
за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020  року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІТОН» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «АДІТОН»   звернулося з вищевказаним позовом до суду в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/910002/1 від 09 грудня 2019 року.
- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2019/70018 .
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що  відповідач безпідставно застосував метод 2б –за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів що призвело  до збільшення митної вартості товарів, в той час як позивачем було подано  повний пакет документів, які не мали розбіжності та підтверджували числові значення складових митної вартості  товарів за заявленим резервним методом. Лише факт ввезення аналогічних товарів за іншою вартістю, ніж встановлено позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості  товару, з урахуванням  особливостей укладеного контракту та торгових відносин. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020  року  позов задоволено. 
В апеляційній скарзі Галицька митниця Держмитслужби посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати вказане рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що Галицька митниця при прийнятті  рішення  про коригування  митної вартості товарів діяла  обґрунтовано, неупереджено, добросовісно з дотриманням вимог чинного законодавства.  Вказує, що судом  першої інстанції не досліджено матеріали справи, які мають значення для вирішення справи по суті та порушено норми  Митного кодексу України, оскільки надані позивачем документи  мають неповні/недостовірні відомості про митну вартість і судом першої інстанції не заначено які саме додаткові документи були надані позивачем якими було обґрунтовано обраний декларантом метод визначення митної вартості товарів.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «АДІТОН»  просило відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Також просить стягнути з митниці на їх користь витрати на професійну правничу допомогу, що понесені в суді апеляційної інстанції у розмірі 8000 грн.
В судовому засіданні  апеляційної інстанції представник митниці підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник ТОВ «АДІТОН» просив відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.   
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування  судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.  
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 28 листопада 2019 року ТОВ «АДІТОН» у відділ митного оформлення №1 митного поста «Городок» Львівської митниці ДФС шляхом подання електронної митної декларації №UA2091800/2019/079646 за допомогою електронного програмного забезпечення декларанта, було заявлено санітарно-технічні вироби, меблі та інші вироби для ванних та туалетних кімнат для митного оформлення, придбаний Товариством згідно контракту №03\10к14 від 03 жовтня 2014 року укладеним  з продавцем «JURMIR» J.M.W.Rudzinscy Sp.J (Польща). 
Митна вартість була визначена із застосуванням методу 2 ґ – резервний.
До декларації позивачем подано наступний пакет документів: пакувальний лист №12522/Н від 26.11.2019 року, пакувальний лист №12523/Н від 26.11.2019 року, рахунок-фактура (інвойс) №12522/Н від 26.11.2019 року,  рахунок-фактура (інвойс) №12523/Н від 26.11.2019 року, автотранспортна накладна №331150 від 26.11.2019 року, декларація про походження товару №12523/Н від 26.11.2019 року, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1  PL/MF/AN від 26.11.2019 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №03/10/14 від 03.10.2014 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору №184 від 26.11.2019 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору №185 від 26.11.2019 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору - додаткова угода від 30.12.2016 року, інформація про позитивні результатами державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів, іншими державами №4878049 від 27.11.2019 року, копія митної декларації країни відправлення №19PL301010E0981826 від 26.11.2019 року.
Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості відповідачем було встановлено, що на частину товару митна вартість була визначена декларантом за резервним методом. При цьому в декларації митної вартості (далі - ДМВ) від 28.11.2019 № UA209180/2019/79646 (графа 7 «Обґрунтування обрання методу визначення митної вартості із зазначенням причини незастосування основного методу») щодо причин незастосування попередніх методів зазначено наступне:
«Метод 1 неприйнятний для застосування, оскільки у митного органу є довідкова інформація про ціни на товар
Метод 2 неприйнятний для застосування через відсутність у митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари
Метод 3 неприйнятний для застосування через відсутність про подібні товари
Метод 4 неприйнятний для застосування через відсутність основи для віднімання вартості
Метод 5 неприйнятний для застосування через відсутність основи для додавання вартості».
Митним органом була надіслана вимога про надання додаткових документів наступного змісту: «Необхідне подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до ст. 53 МКУ, а саме: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; виписку з бухгалтерської документації; Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару».
Декларантом були додатково надіслані: комерційна пропозиція продавця, прибуткові накладні, видаткові накладні.
Спір виник щодо наступних товарів:
Товар 1: Раковина НЕО-СЕЛЕНА, 51см-4 шт; - Раковина ФУЕГО , 49см-2 шт; -Раковина ДЖАВА 56см-4 шт; -Раковина АЛОА , 56см-2 шт; -Раковина РОДЕО 52см-6 шт; -Раковина КОРАЛ 56см-2 шт; -Раковина ХОЛЛ 35см-2 шт; -Раковина ДЕББА, 65 см-1 шт; -Чаша унітазу ДЕББА-1 шт; -Унітаз-компакт ДЕББА РАУНД +сидіння-18 шт; -Унітаз-компакт ДЕББА+сидіння-36 шт; -Раковина МЕРИДІАН-N, 70см-1 шт; -Раковина МЕРИДІАН-N, 85см-1 шт; -Чаша унітаза МЕРИДІАН-N -1 шт; -Біде МЕРИДІАН -2 шт; -Раковина МЕРИДІАН-N КОМПАКТО, 55 см-1 шт; -Раковина ГАП 65см,- 4 шт; -Раковина ГАП 60см-2 шт; -Біде ГАП -2 шт; -Унітаз-компакт ГАП рім +сидіння-1 шт; -Чаша підв унітазу ГАП Клін Рім + сидіння-161 шт;-Чаша підвісного унітазу ГАП РАУНД РІМЛЕС+сидіння-1 шт; -Раковина ІНСПІРА 37см-13 шг;Ф5ачок унітазу ІНСПІРА-1 шт; -Раковина НЕКСО, 60 см-1 шт, унітаз- компакт НЕКСО +сидіння-2 шт; -Чаша підвісного унітазу НЕСКО+сидіння-1 шт; -Піссуар НЕКСО -2 шт; -Унітаз-компакт ВІКТОРІЯз шафкою: -Чаша підвісного унітазу ВІКТОРІЯ РІМЛЕС+сидіння-16 і 52*см-2 шт; -Раковина ГАП з шафкою -1 шт; -Раковина Раковина СЬЮТ з шафкою-1 шт; -Раковина ВІКТОРІЯ Раковина ГАП, 60 см-1 шт.
Товар 3: Сидіння для унітазу МЕРИДІАН-М-2 шт; - Сидіння для унітазу ХОГІГІ-5 шт; -Сидіння для унітазу ВІКТОРІЯ-5 шт; - Сидіння для унітазу НЕКСО/МЕРИДІАН РІМГІЕС-1 шт; -Сидіння для біде ГАП- 2 шт; -Сидіння для унітазу ІНСПІРА-4 шт; -Сидіння для біде ІНСПІРА-1 шт.
Товар 4: Кнопка для змиву для унітазу-3 шт; -Злив для раковини-1 шт; Торговельна марка Roca.
Товар 5: Дзеркала скляні в рамах, для ванної кімнати: -Дзеркало ВІКТОРІЯ-1 шт; Торговельна марка Roca
Товар 6: -Ванна сталева СВІНГ 180x80 з ручками, б/ні-4 шт; -Ваш сталева ПРИНЦЕССА 170x75 з ручками, б/ніг-10 шт;-Ванна сталева ПРИНЦЕССА 150x75 з ручками, б/ніг-10 шт; -Ванна сталева КОНТЕССА-170x70, б/ніг-20 шт; Торговельна марка Roca
Товар 7: фурнітура кріплення, фурнітура та аналогічні вироби з недорогоцінних металів, що використовуються у ванних кімнатах, петлі (завіси): -Петлі для сидіння-4 шт; Торговельна марка Roca
Товар 8: -Ніжки для ванн сталевих -20 шт; Торговельна марка Roca
Товар 9: Крани змішувальні, для ванних кімнат та кухонь, виготовлені з хромованої латуні: -Змішувач КАРМЕН (стійка+лійка+шл+верх.душ)-1 шт; Торговельна марка Roca
Товар 11: Вироби санітарно-технічного призначення з пластмаси: -Сифон для раковин, з випуском і пробкою-300 шт; -Сифон для раковини, б/випуска-100 шт; -Сифон для біде, б/випуска-150 шт; -Сифон для душ. підд. з відводом, з пробкою-25 шт; -Сифон для пісуара, з манжетним ущільненням-40 шт; -Відвід кутовий для унітазу-20 шт; -Відвід прямий для унітазу-120 шт; -Монтажний комплект для підвісного унітазу -10 шт; -Душ лоток Адвантікс Варіо 300-1200мм з дизайн-вставкою-10 шт; -Злив-перелив МУЛЬТИПЛЕКС СІМПЛЕКС ТРІО-2 шт; Торговельна марка Viega; Виробник Viega GmbH & Co.KG
Товар 12: Вироби санітарно-технічного призначення з пластмаси, унітазів, в комплекті з кріпленням: -Сидіння для унітазу ЗЕ БАЛТІК/ОЛІМП-2 шт; -Сидіння для унітазу ЛІРА ПЛЮС-9 ш унітазу МІО-1 шт; -Сидіння для унітазу ПЬЮР-1 шт; -Сидінн-З шт; -Сидіння для унітаза ПАЛОМБА-2 шт; Виробник Laufen
Товар 14: Вироби санітарно-технічні вироби зі звичайної кераміки, призначені для стаціонарного встановлення на місці: -Пісуар ДОМІНО-24 шт; -Пісуар ДОМІНО-12 шт; -Пісуар ГОЛЕМ-20 шт; -Раковина МЮ 64см-45 шт; -Біде МІО - 1 шт; -Чаша підвісного унітазу ПЬЮР -2 шт; -Раковина ТІГО 45см-2 шт; - Раковина ПАПАС 90см-1 шт; -Чаша підвісного унітаза ПАПОМБА-1 шт; -Чаша підвісного унітазу ПРО-1 шт; -Біде ПРО-3 шт; -Унітаз-компакт ПРО +сидіння- 12 шт; -Раковина ПРО 45см-2 шт; -Раковина ПРО 48см-4 шт; -Раковина ПРО 50см-1 шт; -Раковина ПРО 64,5см-3 шт; -Раковина ПРО 85см-2 шт; Торговельна марка Jika,Laufen; Виробник Laufen
Товар 15: Керамічні вироби, інші, із звичайної кераміки: -Тримач для туал. Паперу АЛЕССІ керамічній-1 шт; -Поличка АЛЕССІ керамічна-1 шт; Торговельна марка Laufen; Виробник Laufen CZ s.r.o.
Товар 16: Вироби із звичайного скла для ванної кімнати: -Мильниця КУБІТО-1 шт; Торговельна марка Jika
Товар 17: Вироби з недорогоцінних металів, кріплення, що використовуються у ванних кімнатах: -Тримач для рушника КУБІТО, перекладина-2 шт; Торговельна марка Jika;
Товар 18: Крани змішувальні, для ванних кімнат та кухонь,  -Змішувач ТАЛАС ванна/душ-2 шт; Торговельна марка LauferFCZ s.r.o.
Товар 19: -Розсіювач води для пісуару ДОМІНО-6 шт; Торговельна марка Jika
Товар 22: Меблі для ванної кімнати, виготовлені з ламінованих деревостружкових плит: -Шафка для раковини ПАЛАС-1 шт; -Шафка для раковини ПРО -1 шт; Торговельна марка Laufen;
Товар 29: Душові шторки в комплекті з кріпильними елементами: -Бічна стінка МЕТРОПОЛІЄ 90*195, скло -2 шт; Торговельна марка Roca; Виробник Roca Sanitario S.A.
Товар 30: Санітарно-технічні вироби зі звичайної кераміки, призначені для стаціонарного встановлення на місці: -Чаша підвісного унітазу КАРТЕЛЬ РІМЛЕС-2 шт; Торговельна марка Laufen
Товар 33: Вироби з недорогоцінних металів, кріплення, що використовуються в ванних кімнатах: -Тримач для рушника ПУР перекпадина-2 щт; -Тримач лійки КУБІТО-1 шт; Торговельна марка Jika
Товар 34: Крани змішувальні, для ванних кімнат та кухонь, виготовлені з хромованої латуні: -Змішувач ЛІРА душ-5 шт; -Змішувач ЛІРА кухня-2 шт; -Змішувач ЛІРА раковина-6 шт; -Змішувач ТАЛАС раковина-3 шт; -Змішувач ТАЛАС кухня-1шт; Торговельна марка Jika.
Товар 35: Частини кранів, клапанів, вентилів та аналогічної арматури, виготовлені з латуні: -Ізлив для ванни КУБІТО-3 шт; Торговельна марка Jika; Виробник Laufen CZ s.r.o.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 57 МКУ, Галицькою митницею Держмитслужби в рамках здійснення консультацій було надіслано декларантові повідомлення наступного змісту: «У Львівської митниці ДФС відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами. Митна вартість подібних (аналогічних) товарів становить товар 1. 2.43 дол. США за кг., товар 3. 8.84 дол. США за кг., товар 4. 3.46 дол. США за кг., товар 5. 2.58 дол. США за кг., товар 6. 2.21 дол. США за кг., товар 7. 4.85 дол. США за кг., товар 8. 10.7 дол. США за кг., товар 9. 23.97 дол. СІНА за кг., товар 11. 4.45 дол. США за кг., товар 12. 2.6 дол. США за кг., товар 14. 1.65 дол. США за кг., товар 15. 3.14 дол. США за кг., товар 16. 2.5233 дол. США за кг., товар 17. 13.96 дол. США за кг., товар 18. 5.67 дол. США. за кг., товар 19. 6.75 дол. США за кг., товар 22. 4.59 дол. США за кг., товар 29. 2.64 дол. США за кг., товар 30. 1.56 дол. США за кг., товар 33. 13.96 дол. США за кг., товар 34. 5.67 дол. США за кг., товар 35. 4.04 дол. США за кг».
09.12.2019 було винесено рішення №UA209000/2019/910002/1 про коригування митної вартості товарів 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 22, 29, 30, 33, 34 та 35, задекларованих за МД від 28.11.2019 №UA209180/2019/79646.
Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували МД 
товар 1. 3.№UA500170/2019/25527 від 18.10.2019., 
товар 4. №UA100110/2019/792444 від 18.11.2019., 
товар 5. №UA500170/2019/28996 від 18.11.2019., 
товар 6. №UA ПОЗ0/2019/14290 від 21.11.2019., 
товар 7. №UA125040/2019/223392 від 11.11.2019., 
товар 8. №UA100110/2019/792444 від 18.11.2019., 
товар 9. №UA500170/2019/25166 від 16.10.2019,,
товар 11. №UA100020/2019/375998 від 08.10.2019., 
товар 12. №UA100110/2019/788889 від 28.10.2019., 
товар 14. 30. №UA100020/2019/378467 від 03.12.2019., 
товар 15.№UA100010/2019/363259 від 27.11.2019.,
товар 16, №UA209140/2019/200243 від 09.11.2019., 
товар 17. 22. 33. №UA100020/2019/377687 від 18.11.2019., 
товар 18.34.№UA100020/2019/377873 від 20.11.2019., 
товар 19. №UA 100020/2019/377793 від 19.11.2019., 
товар 29. №UA 100020/2019/378472 від 03.12.2019., 
товар 35. №UA 100020/2019/378464 від 03.12.2019. 
Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.
09 грудня 2019 року ТОВ «АДІТОН» отримало від відповідача картку відмови в прийнятті вищевказаної митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2019/70018 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/910002/1. 
Згідно з вищевказаного рішення про коригування, відповідачем було визначена митна вартість товару по декларації №UA2091800/2019/079646 із застосуванням методу 2б - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (ст.60 МК України).
В результаті коригування відповідачем в сторону збільшення митної вартості товару, позивачу було збільшено розмір митних платежів на 58295,20 грн.
27.12.2019 товар був випущений у вільний обіг за МД №UA209170/2019/706018 із наданням гарантій відповідно до ч. 7 ст. 55 МК України.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням про визначення митної вартості товару,  відповідно до статті 55 МК України, Товариство направило до митного органу звернення №129 від 10.02.2020р. до якого повторно надано наявні документи у Позивача щодо визначення митної вартості товару, який було заявлено до митного оформлення.
В перегляді рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/910002/1, листом від 25.02.2020 №74-1- 15/13/5568 було відмовлено.
12 лютого 2020 року позивачем на адресу державної митної служби України була направлена скарга №135 від 12.02.2020р. Листом від 13.03.2020 № 08-3/15-02/13/2925 в задоволенні скарги Товариства відмовлено.
Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.
За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Як передбачено ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч.4 ст.53 Митного кодексу).
Відповідно до ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України). 
Як встановлено ч.1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно з ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
На момент прийняття оспорюваного рішення про коригування митної вартості товару зазначені обставини не існували.
Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль може здійснюватися в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.
Підставою для виникнення сумнівів митного органу щодо митної вартості товару стало те що митна вартість товарів  не мала документального підтвердження числових значень, а застосування другорядних методів визначення митної вартості товару може відбуватись лише після митної консультації, тобто порушень  метод визначення  митної вартості.
Відповідно до статті 361 Митного кодексу України з метою запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи митні органи застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю. При цьому, управління ризиками - це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Цілями застосування системи управління ризиками є, зокрема: запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи; забезпечення більш ефективного використання наявних у митних органів ресурсів та зосередження їх уваги на окремих згрупованих об`єктах аналізу ризику, щодо яких є потреба у застосуванні окремих форм митного контролю або їх сукупності, а також у підвищенні ефективності митного контролю (областях ризику); прискорення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.
Митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що митним органом були виявлені розбіжності, що не стосуються числового значення оцінюваного товару.
Спростовуючи доводи митниці щодо ненадання додаткових документів суд першої інстанції вірно зазначив, що  позивачем додатково надані: комерційна пропозиція продавця, прибуткові накладні, видаткові накладні. Виявлені відповідачем розбіжності та неточності були усунуті позивачем в повному обсязі, а наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку,  що судом першої інстанції правильно були застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення. 
Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини другої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. 
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У ситуації, що розглядається, Адвокат Корнілова  Е.Ю. відповідно до договору  про надання правової допомоги від 01.02.20 р. та додаткової угоди  до вказаного договору від 09.11.20 р.   надавав послуги з професійної правничої допомоги позивачу у Третьому апеляційному адміністративному суді  при апеляційному провадженні у справі 160/6005/20.
Заявлені вимоги позивача щодо повернення йому витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн. ґрунтуються на тому, що згідно з договірними умовами гонорар адвоката обчислюється у розмірі 8000 грн.  та оплачується у формі попередньої оплати, є фіксованою сумою та не залежить від кількості документів та /або годин  витрачених адвокатом для надання правничої допомоги.
При цьому відповідно до акту виконаних послуг від 25 листопада 2020 року адвокатом надані, зокрема, наступні послуги: 
1.          Ознайомлення  з матеріалами справи у Третьому апеляційному адміністративному суді, 
2.          Ознайомлення з апеляційною скаргою у справі,
3.          Узгодження правової позиції з клієнтом,
4.          Підготовка, формулювання та написання відзиву на апеляційну скаргу,
5.          Підготовка, формулювання та написання клопотання  про виклик свідка, 
6.          Роздруківка тексту процесуальних документів згідно кількості сторін, відправлення від імені Клієнта сторонам у справі,
7.          Подання до Третього апеляційного адміністративного суду через  канцелярію документів,
8.          Вчинення інших дій та/або підготовка інших заяв, клопотань та інших заяв по суті, в яких виникне необхідність при апеляційному провадженні, ознайомлення з матеріалами справи, участь у судовому засіданні (за необхідності).
Гонорар за надану правову допомогу складає 8000 грн.
На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу позивача за Договором,  надано копії наступних документів:
- Договір про надання правової допомоги від 01 лютого 2017 р.;
- Додаткову угоду від 09.11.2020 р.;
- Акт виконаних робіт від 25.11.20р.
- Платіжне доручення № 5386 від 13 листопада 2020 року про сплату 8000 грн.
При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу суд апеляційної інстанції надає оцінку співмірності заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме те, що ця справа за складом учасників, підставами виникнення спору, позовними вимогами та законодавством, яке регулює спірні правовідносини, підлягає вирішенню за правилами спрощеного  позовного провадження, тобто є справою не значної складності.
Проаналізувавши зроблений позивачем розрахунок та надані заперечення на нього, а також враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо часткового задоволення витрат на правову допомогу. Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, є визначення вартості послуг адвоката у судовому засіданні апеляційної інстанції із  розрахунку - 200 грн., складення відзиву на апеляційну скаргу з урахуванням складності справи – 300 грн.
Колегія суддів зазначає, що на час апеляційного провадження між учасниками вже була сформована правова позиція, у тому числі щодо захисту прав та інтересів позивача та доводів відповідача. Відзив на апеляційну скаргу фактично ґрунтується на правових позиціях викладених  в позовній заяві. За таких обставин надані послуг з правової допомоги викладені у акті виконаних робіт щодо   узгодження правової позиції з клієнтом,  підготовка клопотання про виклик свідка (у задоволенні якого було відмовлено через його необґрунтованість) взагалі не можуть бути оцінені як такі, що надані безпосередньо для супроводження та юридичного  консультування  позивача в апеляційному провадженні.  Також слід зазначити, що роздруківка процесуальних документів та подання їх до суду апеляційної інстанції безпосередньо або поштою носить організаційно-технічний характер і не може охоплюватися поняттям «правнича допомога». 
З урахуванням усіх вищезазначених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за доцільним стягнути з бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у цій справі в сумі 500 грн., керуючись таким розрахунком: 1 судове засідання в суді апеляційної інстанції 200 грн., + 300 грн. написання відзиву на апеляційну скаргу – всього 500 грн. 
З огляду на те, що витрати у сумі 8 000 грн. є неспіввісними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, а підготовка цієї справи до розгляду в апеляційній інстанції не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, адвокат був обізнаним про позицію свого клієнта, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалось, колегія суддів вважає за можливе зменшити понесені позивачем витрат на професійну правничу допомогу до 500 грн. які фактично складаються із написанням письмового відзиву на апеляційну скаргу та участь адвоката в судовому засіданні апеляційної інстанції.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби  - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020  року – залишити без змін.
Стягнути з Галицької митниці Держмитслужби  за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІТОН» сплачені витрати на правничу допомогу  у розмірі  500 грн. (п`ятсот  грн.).
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку Верховного Суду протягом тридцяти днів  з дня складення в повному обсязі.
В повному обсязі постанова складена  03 грудня 2020 року.

Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова