ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 р. 	Справа № 520/12181/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Донець Л.О.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Макаренко Я.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2020 (головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В.) по справі № 520/12181/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діатоміт"  
до Головного управління ДПС у Харківській області,  Державної податкової служби України  
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
14.11.2019,  Товариство з обмеженою відповідальністю «Діатоміт» (далі - позивач) звернулось  до Харківського окружного адміністративного суду з позовом  до Головного управління Державної  податкової  служби України (далі – відповідач-1), Державної  податкової  служби України (далі – відповідач-2), в якому просить  визнати протиправним та скасувати рішення від 09.08.2019 №1250041 «Про відмову  у реєстрації податкової накладної  №6  від 23.04.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої позивачем»; зобов`язати відповідача-2  зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних   складену та подану  позивачем податкову накладну №6 від 23.04.2019 на загальну суму – 29 000,00 грн, в тому числі податок на додану вартість – 4833,33 грн, стягнути з відповідача судові витрати.
Рішенням  Харківського  окружного адміністративного суду від 15.01.2020 у справі №520/12181/19 позов задоволений.
Скасовано рішення Комісії відповідача-1 №1250041/42394704 від 09.08.2019 «Про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 23.04.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої позивачем».
Зобов`язано  відповідача-2  зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних №6 від 23.04.2019 на загальну суму – 29 000 грн, в тому числі податку на додану вартість – 4833,33 грн.
Відповідач, не погодившись  з судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги  посилається на неповне з`ясування  судом  першої інстанції обставин справи, недотримання норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної  скарги, рішення   суду першої інстанції вважає, що  апеляційна  скарга       відповідача      не  підлягає    задоволенню,  з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що    в своїй господарській  діяльності позивач мав взаємовідносини з  ПП «Рівне Техно Комплекс», з яким укладений договір від 15.04.2019 №1504-19.
В ході виконання господарської операції  позивач отримав оплату в сум 29 000,00 грн від контрагента за поставку товару. За фактом  даної події  позивачем виписано та направлено на реєстрацію  податкову накладну №6 від 23.04.2019.
Податкова накладна №6 від 23.04.2019 прийнята з зупиненням реєстрації  через її відповідність  пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію  податкової  накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
05.08.2019 позивачем в електронній формі  подано повідомлення№2  про подання  пояснень та копій документів щодо податкових накладних/ розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено разом із документами.
09.08.2019 рішенням Комісії відповідача-1 №1250041/42394704  в реєстрації податкової накладної №6 від 23.04.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних  відмовлено у зв`язку ненаданням платником податків копій документів.
За результатами адміністративного оскарження рішення Комісії відповідача-1 від 09.08.2019 залишено без змін.
Суд першої інстанції під час задоволення позову, зазначив про те, що зупинення реєстрації  податкової накладної   на підставі критеріїв  ризиковості, встановлених листом ДФС, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності та є неправомірним.
Крім цього, суд першої інстанції зазначив про те, що  у спірному  рішенні відповідач-1 не обгрунтував свою позицію з приводу наданих позивачем документів.
Колегія суддів погоджується з  такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
У  відповідності до п.201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:
порядковий номер податкової накладної;
дата складання податкової накладної;
повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;
податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);
повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;
опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;
ціна постачання без урахування податку;
ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;
загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;
код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду;
індивідуальний податковий номер.
Пунктом 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Редакція пункту 201.16 статті 201 ПК України змінена на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 7 грудня 2017 року                     № 2245-VIII (далі - Закон № 2245-VIII).
Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2245-VIII Кабінету Міністрів України доручено до 1 березня 2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.
21 лютого 2018 року на виконання вимог Закону № 2245-VIII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 117), пунктом 10 якого зобов`язано ДФС визначити критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та погодити їх з Міністерством фінансів України.
Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку № 117 у разі, коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/ розрахунку коригування зупиняється.
Згідно з пунктами 12, 13 Порядку №117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:  номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;  порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;  критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;  пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
На час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин критерії ризиковості здійснення операцій були визначені та затверджені листом В.о. Голови Державної фіскальної служби України  (далі - ДФС)від 05.11.2018 р.
Пунктом 1.6 вказаних критеріїв надано вичерпний перелік критеріїв, що дає підстави для визначення ризиковості платника податків.
Так, комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"; платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.
Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.
Відповідність платника податку Критеріям ризиковості платників податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.
Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.
Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.
У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.
Інформація про внесення/виключення платника податку до/з переліку ризикових платників податків, відповідно до пунктів 1.1-1.6 цих Критеріїв, стає доступною платнику в Електронному кабінеті.
Згідно п.21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
За обставинами справи,  відповідачем-1  визначені  критерії ризиковості  на підставі  листа ДФС  від 05.11.2018.
Аналізуючи  підстави зупинення реєстрації  податкової накладної , поданої позивачем, колегія суддів,  вважає, що акт, що затверджує критерії ризиковості здійснення операцій має на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.
Листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дійсно, відповідно до чинного законодавства у податкового органу наявні повноваження на здійснення моніторингу податкових накладних, зупинення їх реєстрації та прийняття подальшого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
При цьому, колегія суддів зазначає, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого, у цій справі, є прийняття рішення.
За цим,  колегія суддів,  вважає, що зупинення реєстрації подакової накладної  на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності,  та  є  -  протиправним. 
Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від                     2 квітня 2019 року у справі № 822/1878/18, від 21 травня 2019 року у справі № 815/2791/18, від                9 липня 2019 року у справі №140/2093/18, від 30 липня 2019 року у справі №320/6312/18, від                 20 листопада 2019 року у справі №560/279/19
Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Підставою для прийняття оскаржуваного рішення стало ненадання платником  податків  копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/ придбання товарів, послуг,  зберігання і транспортування.
За обставинами справи, позивач здійснює діяльність у сфері виробництва олії та тваринних жирів, в межах якої позивачем здійснюється закупівля сировини.
В своїй господарській діяльності мав взаємовідносини з  ПП «Рівне Техно Комплекс», з яким укладений договір від 15.04.2019 №1504-19.
В ході виконання господарської операції  позивач отримав оплату в сум 29 000,00 грн від контрагента за поставку товару. За фактом  даної події  позивачем виписано та направлено на реєстрацію  податкову накладну №6 від 23.04.2019.
Податкова накладна №6 від 23.04.2019 прийнята з зупиненням реєстрації  через її відповідність  пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію  податкової  накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (аркуш справи 28).
05.08.2019 позивачем в електронній формі  подано повідомлення№2  про подання  пояснень та копій документів щодо податкових накладних/ розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено разом із документами.
За результатами розгляду прийнято оскаржуване рішення від 09.08.2019 про відмову у реєстрації   податкової накладної №6 від 23.04.2019.
За наведених вище підстав неправомірності  зупинення реєстрації податкової накладної  на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, та відсутності конкретизації  запитаних у позивача    документів    в повідомленні  про реєстрацію податкової накладної з зупиненням, колегія суддів вважає подальше рішення про відмову в реєстрації такої податкової накладної з підстав  неподання документів необгрунтованим.
Вказану обставину, колегія суддів, вважає такою що порушує критерії правомірності прийнятого рішення, передбачені п.3 ч.2 ст.2 КАС України.
У відповідності до п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Суд першої інстанції правильно  встановив обставини справи, прийняв  судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга – задоволенню.
У відповідності до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.      
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2020 по справі                       № 520/12181/19 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.О. Донець 	
Судді	   	О.М. Мінаєва    Я.М. Макаренко