Дата документу 20.10.2020 Справа № 336/7353/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Є.У.№ 336/7353/19                                        Головуючий у 1 інстанції: Щаслива О.В.
№ 22-ц/807/3148/20                                                Суддя-доповідач: Крилова О.В.

 
ПОСТАНОВА
               ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:                Крилової О.В.
суддів:                Онищенко Е.А.
                       Полякова О.З.
секретар:                Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Михайлівська державна нотаріальна контора у Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,
ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою заінтересована особа – Михайлівська державна нотаріальна контора у Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування позову зазначав, що є сином померлого і його спадкоємцем першої черги за законом. Заявник після смерті батька звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте свідоцтва про право на спадщину не отримав, оскільки в важливих особистих документах були виявлені розбіжності в написанні по батькові спадкодавця, а також в посиланні на місце його народження. Так, в паспорті громадянина України, інших особистих важливих документах ОСОБА_2 , а також в свідоцтві про його смерть його по батькові зазначено як ОСОБА_3 , тоді як відповідно до свідоцтва про народження заявника він має по батькові ОСОБА_4 . Крім того, місце народження батька в свідоцтві про його смерть зазначено невірно: замість села Рубленка вказано село Рублянка.
Встановлення цього факту необхідно заявнику для реалізації права на отримання спадщини, а встановити це у позасудовому порядку не сталося можливим.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд, встановити, що ОСОБА_2 , чия смерть сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводився заявнику батьком.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2020 року заяву задоволено.

Встановлено, що ОСОБА_2 , чия смерть сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводився батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_2 який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Рублянка Красилівського району Хмельницької області, як вказано у свідоцтві про смерть є його батьком, прізвище, ім`я та по батькові якого у його свідоцтві про народження вказано як ОСОБА_2 , місто народження у селі Рубленка Красилівського району Хмельницької області.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 315 ЦПК України у судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом першої інстанції зроблено висновок про те, що надані заявником документи, зокрема: копії свідоцтв, що містять записи про акти цивільного стану (свідоцтва про народження заявника – а. с. 9, свідчать про те, що батьком заявника є ОСОБА_2 (російською мовою); надано також свідоцтво про смерть ОСОБА_2 – а. с. 8); паспорти громадянина України на ім`я ОСОБА_2 (а. с. 12), ОСОБА_1 (а. с. 7); витяг про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі, постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 4); заповіт ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 (а. с. 3), заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 (а. с. 5), а також інші дані, які переконують суд в тому, що заявник є сином ОСОБА_2 , чия смерть мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За роз`ясненнями п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Суд першої інстанції акцентував увагу на тому, що сне може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Разом з тим, задовольняючи позов, суд першої інстанції в судовому рішенні не виклав резолютивну частину заяви заявника, у якій той просив встановити факт родинних відносин з зазначенням більш детальних відомостей про написання у документах ПІБ та місця народження.

Шляхом постановлення додаткового рішення заявник не зміг поновити свої права, позаяк судом було зазначено про те, що підстав для ухвалення додаткового рішення, з конкретизацією зазначених заявником відомостей, немає.

Натомість в апеляційній скарзі заявник зазначає про те, що наявність розбіжностей у документах щодо написання місця народження спадкодавця та його по батькові не надають можливість нотаріусу оформити спадщину, стосовно якої немає жодного спору між будь-якими особами.

При цьому нотаріус знов відмовив в оформленні спадщини з посиланням на невідповідність зазначення місця народження спадкодавця.

За таких обставин судова колегія вважає можливим задовольнити апеляційну скаргу та змінити рішення суду першої інстанції, виклавши його у редакції, яка не викликатиме сумнівів у родинних відносинах заявника та його батька та надасть можливим реалізувати заявникові свої спадкові права.

При цьому судова колегія враховує, що зміна однієї літери у назві селища (міста народження спадкодавця) та зміна кількох літер у рідкісному по батькові спадкодавця зумовлені суто технічними неузгодженостями та помилками у їх написанні протягом багатьох років, а відтак не повинні перешкоджати реалізації спадкових прав заявника за умови відсутності будь-якого спадкового спору та відсутності заперечень з боку інших спадкоємців та зацікавлених осіб.

Надмірний формалізм під час вирішення зазначеного питання у справі суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, право на доступ до суду.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що оскаржуване судове рішення підлягає зміні, з більш розширеним викладенням його резолютивної частини у відповідності до вимог заявника.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2020 року по цій справі змінити та встановити що ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Рублянка Красилівського району Хмельницької області, (як вказано у свідоцтві про його смерть) та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (у свідоцтві про народження якого батьком вказаний ОСОБА_2 з місцем народження у селі Рубленка Красилівського району Хмельницької області).

В іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 жовтня 2020 року.

Головуючий                                                                О.В. Крилова

Судді:                                                                        Е.А. Онищенко 

       О.З. Поляков