П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/1494/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Салюк П.І.  
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
16 листопада 2020 року                                                                                                             м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Білої Л.М.  Гонтарука В. М. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року  (м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання незаконним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
у вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року по справі №560/1494/19. 
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 560/1494/19 - задоволено; встановлено судовий контроль по виконанню рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/1494/19, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати в 30-денний строк з дня отримання цієї ухвали, безпосередньо до Хмельницького окружного адміністративного суду, звіт по виконанню рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року по справі №560/1494/19.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції.  В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року, яке набрало законної сили 28 жовтня 2019 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницькій області №968120133403 від 11 січня 2019 року, №968120133403 від 12 лютого 2019 року, №968120133403 від 22 квітня 2019 року, №968120133403 від 23 квітня 2019 року в частині перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 в розмірі 80 % та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплачувати довічно судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне грошове утримання в розмірі 88 % суддівської винагороди судді Полонського районного суду на підставі довідок виданих ТУ ДСА в Хмельницькій області №364 від 19 грудня 2018 року з 04 грудня 2018 року, №27 від 28 січня 2019 року з 1 січня 2019 року.
28 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо виплати заборгованості довічного грошового утримання нарахованого згідно рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року.
Листом від 14 серпня 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило заявника про те, що на виконання рішення суду за період з 04 грудня 2018 року по 27 жовтня 2019 року нараховано заборгованість в сумі 44326,02 грн., яку включено в Реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.
22 серпня 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Зазначеним Порядком визначено механізм погашення заборгованості, що утворилась внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, передбачених у державному бюджеті Пенсійного фонду України.
Дія зазначеного Порядку поширюється на рішення судів, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (з 01 січня 2013 року).
Відповідач також вказав на те, що постановою Шостого апеляційного адміністративною суду від 22 липня 2020 року у справі № 640/5248/19 змінено пункт 2 резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 листопада 2019 року: визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".
Таким чином, на переконання відповідача скасування Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду створило правову невизначеність порядку здійснення виплат, зазначених у пункті 2 постанови Уряду № 649, яка може бути усунута шляхом прийняття відповідного нормативного акту.
Крім того, ГУ ПФУ в Хмельницькій області вказує на те, що згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства. 
З урахуванням вищевикладеного відповідач вказав, що виплата заборгованості за рішенням суду за період з 04 грудня 2018 року по 27 жовтня 2019 року в сумі 44326,02 грн. буде здійснена при відповідному фінансуванні, чим фактично відмовив позивачу у здійснені виплати заборгованість, що на думку суду прямо вказує на те, що відповідач не виконав рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року по справі №560/1494/19.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.
Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).
Отже, для цілей ст. 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".
З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення п.1 ст.6, ст.13 Конвенції та ст.1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст.129-1 Конституції України.
Відтак, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.
Згідно із ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Кодекс адміністративного судочинства України передбачає декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, а саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).
Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно з частиною 6 статті 245 КАС України, у випадках, визначених у частинах третій - п`ятій цієї статті, суд може визначити відповідачу - суб`єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.
При цьому, суд звертає увагу на те, що застосування статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Як встановлено з матеріалів справи та не заперечується відповідачем в апеляційній скарзі, фактично ГУ ПФУ в Хмельницькій області рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року по справі №560/1494/19 виконано лише частково: здійснено нарахування ОСОБА_1 суми заборгованості до щомісячного грошового утримання за період з 04 грудня 2018 року по 27 жовтня 2019 року в сумі 44326,02 грн.   
Доплата за рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року по справі №560/1494/19, в сумі 44326,02 грн. позивачу і досі не виплачена з посиланням на те, що скасування Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду створило правову невизначеність порядку здійснення виплат, зазначених у пункті 2 постанови Уряду № 649, яка може бути усунута шляхом прийняття відповідного нормативного акту. 
При цьому, відповідач вказує на те, що заборгованість за рішенням суду за період з 04 грудня 2018 року по 27 жовтня 2019 року в сумі 44326,02 грн. буде здійснена при відповідному фінансуванні, чим фактично визнає невиконання рішення суду.
Таким чином, беручи до уваги невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року по справі №560/1494/19, яке набрало законної сили, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності задоволити заяву позивача та встановити 30-денний строк для суб`єкта владних повноважень на виконання судового рішення та подання відповідного звіту до суду з дати отримання цієї ухвали. 
Доводи апелянта про те, що такий контроль може бути встановлений лише під час прийняття рішення у справі не узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною в ухвалі від 20.06.2018 № 800/592/17, де судовий контроль встановлений після прийняття рішення щодо обов`язку суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.
Окрім того, судова колегія не приймає до уваги посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 23.04.2020 року у справі № 560/523/19, оскільки на момент винесення цієї постанови Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду № 649 був чинним.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Згідно з ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а  ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає.
Постанова суду складена в повному обсязі  16 листопада 2020 року.
Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Біла Л.М.    Гонтарук В. М.