Справа № 450/1363/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А. 
Провадження № 33/811/1243/20                 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:
судді - Белени А.В.,
з участю представника особи, яку притягнуто до адміністративної 
відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лисовича І.І. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою адвоката Лисовича І.І. на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 червня 2020 року,

встановив :
Постановою суду Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.06.2020,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , 

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.
ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 03.05.2020 о 00 год. 20 хв. на а/д Київ-Чоп 546 км, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Trafic д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. Такими своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
На дану постанову суду представник ОСОБА_1 – адвокат Лісович І.І. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, оскільки через карантинні заходи копію постанови отримана ОСОБА_1 лише 18.08.2020, а тому апелянт вважає, що строк оскарження постанови пропущений з поважних причин. 
Апелянт також просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити. Із вказаною постановою не згідний, оскільки судом першої інстанції не вжито всіх заходів для належного повідомлення ОСОБА_1 про судові засідання. Свої вимоги мотивує тим, що в матеріалах справи є роздруківка із зазначенням адреси реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , однак на цю адресу суд повістки не скеровував (а.с.5). 
Апелянт наголошує, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських суперечить як складеному протоколу так і поясненням свідків щодо часу вказаному у протоколі та на відеозаписі. Пояснення свідків оформлені на друкованих бланках, де не відображено чи їм роз`яснювали ст. 63 Конституції України. Також немає даних службової особи яка відбирала пояснення, тобто поняті по суті жодних пояснень не давали. 
Апелянт звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки на відеозаписі видно, що ОСОБА_1 перебуває на пасажирському сидінні, а тому вимоги поліцейського не повинен був виконувати. Дані обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції. 
У судове засідання, ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки. Клопотань про відкладення справи від нього не надходило, що дає можливість розглянути справу у його відсутність, як це передбачено ч.1 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Представник правопорушника повідомив, що ОСОБА_1 у відрядженні, слухання справи можливе у його відсутність.
Заслухавши пояснення адвокат Лисовича І.І. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.
Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити. 
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:  
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 027019 від 03.05.2020 складений о 00:58 год. на а/д Київ-Чоп 546 км, який ОСОБА_1 підписав (а.с. 1);
- поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 03.05.2020 (а.с. 2, 3),
- диском з відеофіксацію події з нагрудних камер поліцейських (а.с.4).
Представник – адвокат Лисович І.І. в суді апеляційної інстанції наполягав, що дії працівників поліції по відношенню до ОСОБА_1 були незаконними, оскільки вони не мали підстав для складання щодо останнього протоколу про адміністративного правопорушення так, як той перебував на сидінні пасажира, а не водія, відповідно не зобов`язаний був проходити огляд на стан сп`яніння. 
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Покликання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції надсилав повістки лише на адресу зазначену в протоколі і не взяв до уваги наявну в справі роздруківку результату пошуку ПВ, є необґрунтованими, оскільки в протоколі зазначена адреса названа безпосередньо ОСОБА_1 , як адреса проживання. 
Припущення апелянта про те, що ОСОБА_1 не був водієм свого автомобіля, а був лише пасажиром нічим не підтверджені, оскільки транспортний засіб був зупинений працівниками поліції на трасі, а не в населеному пункті та висловлені апелянтом, зі слів ОСОБА_1 , з метою уникнення відповідальності. 
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджено підписами свідків у протоколі та їх поясненнями. 
Відповідно апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.     
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним. 
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Поновити адвокату Лисовичу І.І. строк апеляційного оскарження. 
Апеляційну скаргу адвоката Лисовича Івана Ігоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду А.В. Белена