ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/4938/20	Головуючий у 1-й інстанції Грицай К.М. 	
Провадження № 22-ц/817/906/20 	Доповідач - Хома М.В.	
Категорія - 305010900 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючої - Хома М.В. 
суддів -  Дикун С. І., Храпак Н. М., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Башуцького Ігоря Ярославовича на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 серпня 2020 року, ухвалене суддею Грицай К.М. у цивільній справі №607/4938/20 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
ВСТАНОВИВ:
В березні 2020 року, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі — МТСБУ) звернулось в суд із вказаним позовом, посилаючись на те, що 26 січня 2017 року о 17 год. 05 хв. з вини ОСОБА_1 трапилась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було спричинено механічні пошкодження транспортному засобу “Audi A4”. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП не була застрахована, тому потерпіла особа звернулась до МТСБУ і останнім виплачено страхове відшкодування потерпілому від ДТП у розмірі 22476,42 грн., а тому відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду в порядку регресу.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 серпня 2020 року позов задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь МТСБУ завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 22476,42 грн.та 2102,00 грн сплаченого судового збору.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Башуцький І.Я. просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити та змінити розподіл судових витрат. Вказує, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, рішення суду є незаконним та необґрунтованим. На момент вчинення ДТП ОСОБА_1 працював на посаді директора у товаристві з обмеженою відповідальністю “Сім-Сім” (далі — ТОВ “Сім-Сім”) та виконував свої трудові обов`язки, транспортний засіб, яким керував відповідач у момент ДТП, належить ТзОВ “Сім-Сім”, а тому саме товариство має нести обов`язок з відшкодування шкоди, заданої його працівником. ОСОБА_1 не є належним відповідачеи у даній справі. Крім цього, суд здійснив розгляд справи до закінчення строку на подання відповідачем відзиву на позовну заяву.
У відзиві МТСБУ просить апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Башуцького І.Я. залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 серпня 2020 року — без змін. Відповідачем не надано жодних доказів того, що на момент вчинення ДТП він виконував свої трудові обов`язки.
Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що 26 січня 2017 року у м. Тернополі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки “BMW X5”, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу марки “Audi A4”, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Винним у вчиненні цієї ДТП є ОСОБА_1 , якого постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 лютого 2017 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340,00 грн.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент настання ДТП не була застрахована, що підтверджується інформацією перевірки чинності поліса на транспортний засіб НОМЕР_1 .
Відповідно до п.п.а) п.41.1 ст. 41 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки “Audi A4”, д.н.з. НОМЕР_2 від 18 лютого 2017 року вартість матеріального збитку становить 21934,06 грн.
Згідно Наказу МТСБУ №3913 від 4 травня 2017 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих сплачено на рахунок ОСОБА_2 21934,06 грн за шкоду заподіяну в результаті ДТП.
Із Акту виконаних робіт від 9 березня 2017 року та Платіжного доручення №32рв від 14 березня 2017 року вбачається, що 12 травня 2017 року МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 21934,06 грн.
Сума на збір документів становить 542,36 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт від 09.03.2017 року та Платіжним дорученням № 32рв від 14.03.2017 року.
       Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 22 476,42 грн., якого ОСОБА_1 не заперечував.
Зазначена шкода особисто ОСОБА_1 не була відшкодована потерпілій особі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно п. 38.2.1 ст. 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст. 13 цього Закону.
Оскільки МТСБУ здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів до нього згідно положень ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» перейшло право вимоги на відшкодування вказаних витрат в порядку регресу.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у зв`язку із відшкодуванням МТСБУ потерпілій особі шкоди, завданої внаслідок ДТП, у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування.
Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не є належним відповідачем, так як на момент вчинення ДТП він працював на посаді директора ТОВ “Сім-Сім” та виконував свої трудові обов`язки, транспортний засіб “BMW X5”, д.н.з. НОМЕР_1 належить ТОВ “Сім-Сім”, а тому саме товариство має нести обов`язок з відшкодування шкоди, заданої його працівником, колегія суддів оцінює критично з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).
Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.
Відповідачем не доведено в порядку ст. 81 ЦПК України того, що на час вчинення ДТП, а саме 26 січня 2017 року о 17 год. 05 хв. він виконував трудові обов`язки директора ТОВ “Сім-Сім”.
Сам по собі факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ “Сім-Сім” та вчинення ним ДТП на транспортному засобі, який належить товариству, не може свідчити про те, що на момент вчинення ДТП відповідач виконував свої трудові обов`язки.
Доводи апеляційної скарги щодо того, що суд здійснив розгляд справи до закінчення строку на подання відповідачем відзиву на позовну заяву, що в свою чергу є підставою для скасування рішення, колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, однак суд вірно вирішив справу та правильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин.
Крім цього, у поданому до суду першої інстанції відзиві доводи є аналогічними доводам апеляційної скарги, яким дала оцінку колегія суддів.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Башуцького Ігоря Ярославовича — залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 серпня 2020 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Повний текст постанови складено 12 жовтня 2020 року.

Головуюча
Судді