ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 12/204/09	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Принцевської Н.М.
суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.

секретар судового засідання: Соловйова Д.В.

за участю представників учасників справи:
від АТ "Перший Український Міжнародний Банк" - Каба Д.В. за довіреністю від 02.03.2020 року № 287 та Бойко О.І. за довіреністю від 17.09.2020 року № 465.
Інші учасники процесу у судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк"
на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.09.2020
по справі №12/204/09
за позовом Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк"
до Приватного підприємства "Орион-Нива"
заінтересовані особи: 
1) Приватне підприємство "Юрикон"; 
2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Кристал-КВ"; 
3) Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Аріс-Контракт"; 
4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Автопаркінг ВВ"; 
5) ОСОБА_1 ; 
6) ОСОБА_2 ;
7) ОСОБА_3 ;
8) Міністерство юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, 
про звернення стягнення 3134666,67 доларів США та 622506,74 грн. на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.09.2020 в задоволені заяви Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» б/н від 23.08.2019 (вх. ГСМО №13670/19 від 27.09.2019) про зміну способу та порядку виконання судового рішення та заміну сторони виконавчого провадження з виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.07.2009 у справі № 12/204/09, відмовлено. 
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.09.2020 у справі № 12/204/09, в якій просило: відповідну апеляційну скаргу задовольнити; скасувати ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.09.2020 у справі № 12/204/09; заяву Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про зміну способу та порядку виконання рішення та заміну сторони виконавчого провадження (вх. ГСМО №13670/19 від 27.08.2019) задовольнити; здійснити розподіл судових витрат.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що заявник просив не лише змінити спосіб та порядок виконання рішення, а й здійснити заміну боржника його правонаступниками, а також те, що задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання рішення не призводить до зміни обраного судом при ухвалені вказаного рішення способу відновлення порушеного права стягувача;
На думку заявника апеляційної скарги, запропонована позивачем у заяві зміна способу та порядку виконання судового рішення відповідає принципам розумності та справедливості.   
Також апеляційна скарга обґрунтована тим, що перехід при відчужені майна обов`язків іпотекодавця до нового власника є підставою для процесуального правонаступництва, при відчужені іпотечного майна відбувається сингулярне правонаступництво іпотекодавця від попереднього власника до нового власника в силу прямої вказівки закону - ст. 23 Закону України «Про іпотеку». Вказане матеріальне сингулярне правонаступництво є підставою для процесуального правонаступництва - заміни боржника на стадії виконавчого провадження;
Заявник апеляційної скарги посилається на ст. 23 Закону України «Про іпотеку» визнана Конституційним Судом України конституційною та такою, що дотримує розумний баланс між правами та інтересами іпотекодержателя та іпотекодавця (набувача іпотечного майна), а також суд дійшов висновків, що факт обізнаності набувача іпотечного майна щодо перебування нерухомого майна в іпотеці не має істотного значення, адже відчуження предмета іпотеки іпотекодавця за згодою або без згоди іпотекодержателя  жодним чином не припиняє іпотеки. Таким чином, скаржник вказав, що необізнаність осіб, які набули права власності на іпотечне майно, щодо обтяження такого майна іпотекою,  не може слугувати підставою для відмови в заміні боржника у виконавчому провадженні його правонаступником; 
Апелянт зазначає, що звернення із заявою про заміну боржника правонаступником, а не окремий позов про повторне звернення стягнення на іпотечне майно, є належним та ефективним способом захисту, що підтверджується судовою практикою, а саме: правовим висновком Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 09.07.2019 № 916/1645/18;
Зміна способу та порядку виконання полягає у приведенні опису предмету іпотеки, зазначеному у судовому рішення від 20.07.2009, опису предмету іпотеки відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення спосіб захисту прав залишиться незмінним - звернення стягнення на предмет іпотеки. Більше того, не зміниться також вид звернення стягнення на предмет іпотеки - шляхом продажу на прилюдних торгах. А тому заміна способу та порядку виконання рішення не призведе до зміни первісного обраного позивачем захисту своїх порушених прав та інтересів, оскільки судом будуть вжиті лише нові заходи для реалізації прийнятого рішення та зміниться зазначений у рішенні суду опис предмету іпотеки з метою приведення його у відповідність до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;
Апелянт у скарзі зазначає, що опис предмету іпотеки не відповідає опису, зазначеному у судовому рішенні від 20.07.2009, саме тому виконати його у встановлений спосіб та порядок є неможливим. У свою чергу, практика Європейського суду з прав людини переконливо свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення, а відсутність можливості домогтися виконання судового рішення майнового характеру становить втручання у право на мирне володіння майном. Надмірний формалізм у застосуванні правових норм без врахування спірних правовідносин та явної недобросовісної поведінки відповідача протирічить загальним принципам верховенства права, розумності та справедливості.
Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого витягом з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 06.10.2020 для розгляду заяви визначено судову колегію у складі: головуючого судді Принцевської Н.М., суддів Діброви Г.І., Богацької Н.С.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.10.2020: відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.09.2020 по справі №12/204/09.
03.11.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов від Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-контракт» відзив на апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.09.2020 у справі №12/204/09, в якому останній просив суд в задоволені апеляційної відмовити в повному обсязі. 
У відзиві Товариством, з посиланням на правові висновки у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 264/5957/17, вказано, що для процесуального правонаступництва ПП «Орион-Нива» будь-якою особою (юридичною або фізичною) є необхідним встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. ПП «Орион-Нива» не є припиненою юридичною особою шляхом реорганізації. Водночас, ТОВ Ф «Аріс-контракт» не є правонаступником окремих прав чи обов`язків ПП «Орион-Нива» внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні, оскільки переходу зобов`язань у матеріальних правовідносинах від ПП «Орион-Нива» до ТОВ Ф «Аріс-контракт» згідно з вимогами ст. ст. 520-523 Цивільного кодексу України не відбувалось. Відтак ПП «Орион-Нива» в розумінні ст. 334 Господарського процесуального кодексу України не вибувало із виконавчого провадження та підстав для його заміни будь-яким правонаступником немає. 
Також Товариством зазначено, що до правовідносин, які виникли у даній судовій справі, ст. 23 Закону України «Про іпотеку» не може бути застосована, оскільки у разі відчуження іпотечного майна вимога іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки має бути заявлена до особи, яка є власником такого майна на момент подання позову. 
Окрім того, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 12.10.2020 у справі № 813/6408/13-а вказано, що передбачена законом можливість вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень полягає саме у зміні чи встановленні способу виконання судового рішення, однак при цьому така заміна стосується безпосередньо способу виконання рішення, а не особи, за рахунок якої має відбутись його виконання. Водночас, у даній справі, заявник просить замінити сторону у виконавчому провадженні і такий порядок не є тотожним заміні способу і порядку виконання рішення суду. Фактично, АТ «ПУМБ» заміну способу і порядку виконання рішення пов`язує із заміною боржника у виконавчому провадженні. В апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції жодним чином не враховано, що заявник просив не лише змінити спосіб та порядок виконання рішення, а й одночасно здійснити заміну боржника його правонаступником, але в прохальній частині своєї заяви заявником були визначені інші вимоги: замінити спосіб та порядок виконання рішення та замінити сторони виконавчого провадження. З цього приводу та з тих самих вимог й підстав заявник вже звертався, а саме щодо заміни сторін виконавчого провадження, та відповідно до постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.04.2019 за даною справою, АТ «ПУМБ» було відмовлено. Це підтверджує те, що заявник звернувся повторно з такою ж заявою з тим самим предметом і підставою, щодо даних вимог.
Товариство у відзиві стверджує, що заявнику ще в 2009 році було відомо, що звернути стягнення на іпотечне майно, де іпотекодавцем є ПП «Орион-Нива» не буде виконано, адже на стадії розгляду даної справи банком вчинювались дії щодо оскарження переходу прав власності від божника до третіх осіб. Банк до моменту винесення основного рішення (від 20.07.2009 у справі № 12/204/09) не заявляв ніяких вимог (клопотань), щодо заміни сторін по справі у зв`язку з вибуттям майна. 
Окремо у відзиві зауважено, що в постанові Верховного Суду від 16.10.2020 у справі №34/557-35/414 зроблено висновок про застосування ст. 23 Закону України «Про іпотеку», де вказано, що підставою заміни сторони боржника у виконавчому провадженні є заміна сторони зобов`язання на підставі правочину (договір про переведення боргу) або реорганізація юридичної особи. Таким чином заміна сторони боржника можлива виключно за умови наявності відповідного правочину, що посвідчував би перехід обов`язків від первісного боржника до нового боржника.
Клопотанням, що надійшло до Південно-західного апеляційного господарського суду 06.11.2020 від Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», останній просив відкласти розгляд справи № 12/204/09 на іншу дату через неможливість участі адвокатів, які представляють Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» у справі №12/204/09, внаслідок виявлення на робочому місці випадків зараження коронавірусом COVID-19, а звернення із заявою про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції не вбачається можливим, з огляду на завершення визначеного Порядком роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду (завт. наказом Державної судової адміністрації України № 196 від 23.04.2020) п`ятиденного строку для звернення із відповідною заявою та надсилання такої заяви іншим учасникам справи. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.11.2020: задоволено клопотання Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" про відкладення судового засідання по справі №12/204/09 на іншу дату; відкладено розгляд справи №12/204/09 на іншу дату, судове засідання по справі призначене на 20.11.2020 року о 10-30 год.
18.11.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду від скаржника у справі надійшли письмі пояснення, в яких скаржник, щодо судової практики, на яку Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-контракт» посилається у своєму відзиві на апеляційну скаргу, зауважив таке.
Так, в обґрунтування доводів, що Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-контракт» не є правонаступником, в тому числі, окремих прав та обов`язків ПП «ОРИОН-НИВА», Товариство посилається на постанову ВП Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 264/5957/17, проте, скаржник зазначає, що у вказаній постанові Велика Палала Верховного Суду зазначила, що для встановлення наявності підстав здійснення процесуального правонаступництва необхідно встановити підставу правонаступництва в матеріальних правовідносинах. При цьому, в апеляційній скарзі зазначалось, що у даній судовій справі № 12/204/09 підставою правонаступництва в матеріальних правовідносинах став факт переходу права власності на іпотечне майно до третіх осіб (заінтересовані особи у справі) та перехід до них прав іпотекодавця в силу приписів статті 23 Закону України «Про іпотеку». Більше-того, суд першої інстанції при винесенні Оскаржуваної ухвали встановив, що матеріалами справи дійсно підтверджується здійснення ряду незаконних операцій, внаслідок чого спірний предмет іпотеки було відчужено на користь третіх осіб, змінено адреси та інші характеристики предмета іпотеки. Таким чином, враховуючи факт вибуття заставного майна з власності іпотекодавця (ПП «ОРИОН-НИВА») та встановлений законом механізм захисту прав іпотекодержателя шляхом перенесення прав та обов`язків іпотекодавця на особу, до якої перейшло право власності (ст. 23 ЗУ «Про іпотеку»), можна стверджувати, що в такому випадку відбулося сингулярне правонаступництво в силу прямої вказівки закону. Зазначене, в свою чергу, є підставою для процесуального правонаступництва - заміни боржника на стадії виконавчого провадження (в даному випадку, з ПП «ОРИОН-НИВА» на ТОВ Ф «АРІС-КОНТР АКТ», в тому числі).
Щодо судової практики Верховного Суду в обґрунтування доводів про відсутність підстав для застосування до даних правовідносин статті 23 ЗУ «Про іпотеку» скаржник зауважив, що правильність обраного Банком способу захисту щодо заміни боржника правонаступником, а не звернення до суду з новим позовом підтверджується судовою практикою, зокрема, постановою Верховного Суду від 09.07.2019 у справі № 916/1645/18, від від 07.10.2020 р. у справі № 161/20677/13-ц, в яких зазначено, що положення ст. 23 ЗУ «Про іпотеку» свідчать, що у разі наявності судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, зміна власника обтяженого іпотекою майном не свідчить про необхідність повторного доведення кредитором в судовому порядку наявності в нього відповідного права. Отже в даному випадку, враховуючи, що існує рішення суду, яким звернуто стягнуто на іпотечне майно, після переходу права власності на обтяжене іпотекою майно, відбулась зміна іпотекодавця, що може бути підставою для заміни боржника у виконавчому провадженні, а не для звернення з новим позовом до нового власника. 
Також, скаржник стверджує, що судові рішення, на які міститься посилання у Відзиві ТОВ Ф «АРІС-КОНТР АКТ» на апеляційну скаргу, ухвалені за інших фактичних  обставин справи (відсутня подібність правовідносин), більш того, висновки, що містяться в таких судових рішеннях, жодним чином не спростовують доводів АТ «ПУМБ», викладених в апеляційній скарзі. Зокрема, не спростовують доводів про застосування до даних правовідносин положень ст. 23 Закону України «Про іпотеку» та можливість заміни боржника (ПП «ОРИОН-НИВА») на його правонаступників (нових власників предмету іпотеки) у виконавчому провадженні. При цьому, у відзиві Товариство тільки перераховує номери та дати постанов, однак не цитує висновки суду з прив`язкою до обставин даної справи №12/204/09.
19.11.2020 року до Південно-західного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 також надійшов відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.09.2020 по справі №12/204/09, в якому ОСОБА_1 просила суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі, а оскаржувану ухвалу залишити без змін. 
У відзиві ОСОБА_1 зазначає, що посилання скаржника в апеляційній скарзі на постанову Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 09.07.2019 року по справі № 916/1645/18, в якому суд касаційної інстанції дійшов висновку, що якщо існує рішення суду, яким звернуто стягнуто на іпотечне майно, після переходу права власності на обтяжене іпотекою майно, відбулась зміна іпотекодавця, що може бути підставою для заміни боржника у виконавчому провадженні, а не для звернення з новим позовом до нового власника є необґрунтованим, оскільки обставини справи № 12/204/09 є відмінними від тих, що були предметом розгляду касаційного суду у справі № 916/1645/18.
Зокрема, на відміну від цієї справи, то у справі № 916/1645/18, заставлене майно перейшло до нового власника вже після набрання судовим рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки законної сили та початку виконавчого провадження. Відмінними є також і фактичні обставини, зокрема, у справі № 916/1645/18 мало місце відносини спадкування.
Так, як зазначає ОСОБА_1 , правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Підставою правонаступництва є відступлення права вимоги відповідно до положень глави 47 Цивільного кодексу України. Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, яка раніше не брала участь у виконавчому провадженні. Аналіз змісту наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що правонаступництво у виконавчому провадженні передбачає перебування особи, від якої відбувся перехід її прав, у статусі сторони виконавчого провадження на момент такого переходу (Постанова Верховного суду від 08 жовтня 2018 року у справі № 2-1678/11).
Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 914/3587/14, особа набуває статусу сторони виконавчого провадження (як стягувач або боржник) з моменту видачі на її користь (в її інтересах) відповідного виконавчого документа. Разом із тим, на момент переходу права власності на предмет іпотеки до ПП «УКР-НИВА» від ПП «ОРИОН-НИВА», останнього не було визнано боржником у виконавчому провадженні та скаржник міг та повинен був замінити відповідача v справі № 12/204/09 в порядку процесуального правонаступництва.
Також ОСОБА_1 у відзиві зазначила, що, на її думку, єдиним можливим на теперішній час способом захисту Банком своїх прав є звернення з новим позовом до суду.
Крім того ОСОБА_1 зауважує, що в світлі обставин даної справи, то ПП «ОРИОН-НИВА» продовжує бути боржником, оскільки не вибувала як сторона виконавчого провадження, так як підстави (судове рішення, а в подальшому договір купівлі-продажу), які слугували відчуженню іпотечного майна були визнанні незаконними в судовому порядку. Тобто, не існує як обставин щодо зміни боржника у порядку процесуального правонаступництва так і обставин щодо переходу зобов`язань у матеріальних правовідносинах від ПП «ОРИОН-НИВА» до інших осіб, згідно з вимогами ст. 520-523 Цивільного кодексу України.
19.11.2020 у зв`язку з перебуванням судді-члена колегії суддів Богацької Н.С. у відпустці, на підставі розпорядження в.о. керівника апарату Південно-західного апеляційного господарського суду № 477, було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатами якого для розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.09.2020 по справі № 12/204/09 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Н.М. Принцевська, судді Г.І. Діброва, А.І. Ярош, що підтверджується відповідним витягом.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.11.2020 справу № 12/204/09 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Принцевської Н.М., суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.
Інші учасники справи своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористались, відзив на апеляційну скаргу не надали, що згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.
В судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференції, представник Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" підтримав вимоги та доводи своєї апеляційної скарги з мотивів, що викладені письмово. 
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань суду не надали. Ухвалу суду про відкриття та призначення справи до розгляду, про відкладення справи та інші, які направлялась учасникам справи за адресою їх місця реєстрації, не отримували. При цьому, судова колегія зауважує, що згідно з п. 4 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Відповідно до ч. 3 та 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Сам лише факт неотримання учасником справи кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатами, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою учасників справи щодо отримання кореспонденції, яка надходила на їх адресу.
Крім того, з метою належного повідомлення учасників справи 23.11.2020 року на офіційному веб-сайті Південно-західного апеляційного господарського суду було розміщено відповідне повідомлення.
Згідно нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін та третіх осіб, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, строк розгляду апеляційної скарги закінчився, а затягування строку розгляду скарги в даному випадку може призвести до порушення прав осіб, які з`явилися до суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності інших учасників справи.
Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального права та дотримання норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Миколаївської області від 20.07.2009 у справі №12/204/09, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.11.2010, позов Закритого акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (найменування змінено на Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк", (далі - АТ "Перший Український Міжнародний Банк") задоволено: звернено шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах, стягнення на майно приватного підприємства "Орион-Нива" (54025, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ 32819876), а саме нежитловий об`єкт, загальною площею 8716,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, передані ПП "Орион-Нива" в іпотеку ПАТ "ПУМБ" за Договором іпотеки від 28.08.2007р., посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук А.А. для задоволення вимог публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний банк" (83001, м. Донецьк, вул. Університетська, 2-А, код ЄДРПОУ 14282829) за кредитним договором № 7.3-70 від 23.08.2007 року у сумі 3134666,67 доларів США та 622506,74 гривень, в тому числі заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 3000000,00 доларів США (три мільйони доларів США 00 центів), заборгованість за відсотками за користування кредитом нараховану станом на 12.05.2009р. в розмірі 134666,67 доларів США (сто тридцять чотири тисячі шістсот шістдесят шість доларів США 67 центів); заборгованість за пенею за порушення строків повернення основної суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, нараховану станом на 12.05.2009р. в розмірі 622506,74 гривень (шістсот двадцять дві тисячі п`ятсот шість гривень 74 копійки).
Загальний розмір вимог, що підлягають задоволенню з вартості предмету іпотеки становить 3134666,67 доларів США та 622506 грн. 74 коп. в т.ч.:
- 3000000,00 доларів США (три мільйони доларів США 00 центів) заборгованості за кредитом;
- 134666,67 доларів США (сто тридцять чотири тисячі шістсот шістдесят шість доларів США 67 центів) заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом;
- 622506 грн. 74 коп. (шістсот двадцять дві тисячі п`ятсот шість гривень 74 копійки) пені.
- 3228 доларів США 24 центів США -державного мита;
- 727 грн. 60 коп. державного мита;
-  312 грн. 50 коп. - витрати на ІТЗ судового процесу.
З вартості іпотеки задоволенню підлягають тільки вимоги позивача.
Стягнуто з приватного підприємства «Орион-Нива» на користь закритого акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», 3228 доларів США 24 центів США державного мита, 727 грн. 60 коп. державного мита та 312 грн. 50 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
На виконання вказаного судового рішення господарським судом 02.11.2010 видано наказ, відповідно до якого звернено стягнення шляхом продажу предмета іпотеки за договором іпотеки від 28.08.2007, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук А.А.
Як вбачається з вказаного договору іпотеки, предметом іпотеки був нежитловий об`єкт площею 8716,4 кв.м., що складається з: літ.А-4 адмін. корпус площею 2394,3 кв.м.; літ.Б', Б-2 будівля автомайстерні площею 3904,5 кв.м.; літ.В-2 адмінбудівля ТПО площею 488,3 кв.м.; літ.Г, Г'-l будівля майстерні РАФ площею 648,5 кв.м.; літ.Д, Д'-l будівля складських приміщень площею 166,8 кв.м.; літ.Е-2 майстерня з надбудовою площею 295,0 кв.м.; літ.Ж-2 будівля мех. мийки площею 656,5 кв.м.; літ.З-1 магазин площею 137,4 кв.м.; літ.И-1 трансформаторна підстанція; літ.К-1 навіс; літ.М-1 склад; літ.Н-1 насосна; літ.Опд погріб для палива; літ.П-1 бесідка для відпочинку; літ.У-1 пункт АЗС; літ.Щ-2 КПП площею 31,1 кв.м.; №3-6, 8, 10-17 огорожа; № 9 димова труба; № 18 пожежний гідрант; І, II покриття.
10.06.2016 ПАТ "Перший Український міжнародний банк" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з заявою про видачу дублікату наказу від 02.11.2010 та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 22.06.2016 заяву ПАТ "Перший Український міжнародний банк" про видачу дублікату наказу від 02.11.2010 та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання у справі № 12/204/09 задоволено, видано дублікат наказу Господарського суду Миколаївської області від 02.11.2010 у справі № 12/204/09, поновлено ПАТ "Перший Український міжнародний банк" строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 02.11.2010 у справі № 12/204/09.
26.07.2016 стягувач звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою про примусове виконання судового наказу від 02.11.2010 у справі № 12/204/09 та надав відповідний дублікат наказу.
23.08.2016 постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденком В.В. було відкрито виконавче провадження №52005195 з виконання вищевказаного рішення суду та накладено арешт на майно боржника.
При здійсненні заходів примусового виконання рішення, державним виконавцем було отримано довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного Державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна сформованих щодо суб`єкту та щодо об`єкту на який необхідно звернути стягнення. Відповідно до цих довідок встановлено, що у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, в зв`язку з чим, постановою головного державного виконавця ВДВС МУЮ Руденка Віталія Володимировича від 01.11.2016 наказ № 12/204/09 від 02.11.2010 повернутий стягувачу у зв`язку з відсутністю майна боржника.
17.11.2016 ПАТ "Перший Український міжнародний банк" звернулось до Господарського суду Миколаївської області зі скаргою на дії головного державного виконавця ВДВС МУЮ Руденка Віталія Володимировича, в якій просило визнати його рішення по поверненню виконавчого документа стягувачу незаконним та скасувати постанову від 01.11.2016, зобов`язати ВДВС МУЮ поновити виконавче провадження №52005195 по примусовому виконанню наказу, виданого 02.11.2010 Господарським судом Миколаївської області на виконання рішення від 21.07.2009 у справі № 12/204/09.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 20.12.2016 у справі №12/204/09, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.02.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 24.04.2017 року, скаргу ПАТ "Перший Український міжнародний банк" на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденка Віталія Володимировича при виконанні наказу Господарського суду Миколаївської області від 02.11.2010 у справі № 12/204/09 задоволено частково, визнано дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденка Віталія Володимировича по поверненню виконавчого документу (наказу № 12/204/09 від 02.11.2010) стягувачу незаконними, скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденка Віталія Володимировича від 01.11.2016 про повернення стягувачу виконавчого документа - наказу № 12/204/09 від 02.11.2010, у решті вимог скарги відмовлено.
21.07.2017 року на виконання вимог ухвали Господарського суду Миколаївської області від 20.12.2016 у справі № 12/204/09 виконавче провадження 52005195 по примусовому виконанню наказу, виданого 02.11.2010 Господарським судом Миколаївської області на виконання рішення від 21.07.2009 у справі № 12/204/09, відновлено.
Після відновлення виконавчого провадження, стягувачем було встановлено, що боржником проведено ряд дій, спрямованих на зміну складу переданого в забезпечення банку нерухомого майна та його власників.
Так, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.06.2009 у справі 5/162/09 порушено провадження у справі про банкрутство за заявою боржника: Приватного підприємства «ОРИОН-НИВА», 54030, АДРЕСА_1, код 32819876. 
Постановою Господарського суду Миколаївської області від 16.06.2009 у справі 5/162/09  визнано Приватне підприємство «ОРИОН-НИВА» (54030, м. Миколаїв, вул.Морехідна, 1-А, код 32819876) - банкрутом.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.11.2009 у справі 5/162/09 зобов`язано першу державну нотаріальну контору зняти обтяження з Приватного підприємства «ОРИОН-НИВА», а саме:
-          Тип обтяження - заборона на нерухоме майно, яке зареєстровано 28.08.2007 р. 15:40 за № 5556473 приватним нотаріусом Літвінчук А.А., підстава обтяження -договір іпотеки № 746 від 28.08.2007 р., об`єкт обтяження - нежитловий об`єкт, номер за РНВП: 2723539, Миколаївська область, м.Миколаїв, вул.Морехідна, будинок 1а, власник -Приватне підприємство «Орион-Нива», код: 32819876 Миколаївська область, м.Миколаїв, вул.Морехідна, 1а;
-          Тип обтяження - податкова застава зареєстровано: 18.12.2008 р. за № 8306376, змінено 23.03.2009 р. тип замін-зміна об`єкту, активи платника податків згідно з актом опису від 12.12.2008 р. за № 125/24-021, додано об`єкт - активи платника податків згідно з актом опису від 19.03.2009 р. за № 86/24-018.
Ухвалою від 14.12.2009 Господарського суду Миколаївської області у справі 5/162/09 дозволено продаж майнового комплексу банкрута - Приватного підприємства «ОРИОН-НИВА», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кредитору - Приватному підприємству «Укр-Нива» для погашення кредиторських вимог відповідно до протоколу комітету кредиторів Приватного підприємства «ОРИОН-НИВА» від 11.12.2009.
На підставі зазначеної ухвали від 14.12.2009, якою було дозволено продаж предмету іпотеки (нежитловий об`єкт, загальною площею 8716,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ПП "Орион-Нива", кредитору ПП "Укр-Нива" для погашення кредиторських вимог ПП "Укр-Нива" до ПП "Орион-Нива", зареєструвати право власності, у встановленому законом порядку, за ПП "Укр-Нива" не було можливим. Тому ПП "Укр-Нива" звернулось із позовом до суду про визнання права власності на нежитловий об`єкт, загальною площею 8 716,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (предмет іпотеки). 
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.12.2009 у справі №9/212/09 за позовом Приватного підприємства «Укр-Нива» до Приватного підприємства «Орион-Нива», третя особа на боці відповідача без самостійних вимог Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» про визнання права власності, позов задоволено, визнано за Приватним підприємством «Укр.-Нива» право власності на: прим. Літ.А-4 -Нежитлові приміщення адміністративного корпусу, загальною площею - 2394,3 кв.м., основною площею - 1474,4 кв.м.; Літ.З-1 -магазин, загальною площею - 137,4 кв.м., основною площею - 123,8 кв.м.; Будівлі авто майстерні літ. Б, , Б-2 загальною площею 3904,5 кв.м.; Адмінбудівлі ТПО літ. В-2 загальною площею 488,3 кв.м.; Будівлі майстерні РАФ літ. Г, Г, -1 загальною площею 648,5 кв.м.; Будівлі складських приміщень літ. Д, Д, -1 загальною площею 166,8 кв.м.; Майстерні з надбудовою Е-2 загальною площею 295 кв.м.; Будівлі мех. мийки літ. Ж-2 загальною площею 650,5 кв.м.; Трансформаторні підстанції літ И-1; Навісу літ. К-1; Складу літ. М-1; Насосної літ. Н-1; Погребу для палива літ. О пд.; Бесідки для відпочинку літ. П-1; Пункту АЗС літ У-1; КПП літ. Щ-2 загальною площею 31,1 кв.м; Трансформаторна підстанція літ. Ш-1; Огорож 3-6,8,10-17; Димової труби 9; Пожежного гідранту 18; Покриття I, II за адресою: АДРЕСА_1. 
Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.01.2011 у справі №9/212/09 рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.12.2009 по справі №9/212/09 скасовано, у задоволенні позову ПП „Укр-Нива" відмовлено повністю. 
Постановою Вищого господарського суду України від 05.04.2011 у справі №9/212/09 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.01.2011р. по справі №9/212/09 залишено без змін.
ПП "Укр-Нива", відповідно до рішення суду так і не набуло права власності на нежитловий об`єкт, загальною площею 8 716,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Миколаїв, вул. Морехідна, 1-а, однак за час оскарження рішення право власності було зареєстровано за ПП "Укр-Нива".
Одночасно з цим та не зважаючи на те, що рішення від 22.12.2009 по справі №9/212/09 було оскаржено та не було чинним, ПП "Укр-Нива" звернулось до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визнання права власності на частини нежитлового об`єкту Літ.А-4, адміністративного корпусу площею 2 308,40 кв.м. та СТО загальною площею 137,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, які були переобладнані. 
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 23.02.2010 у справі №1/17/10  за позовом Приватного підприємства «Укр.-Нива» до Миколаївської міської ради про визнання права власності, позов задоволено, визнано право власності на приміщення Літ.А-4 - нежитлові приміщення адміністративного корпусу, загальною площею - 2308, 40 кв.м, основною площею - 1474, 40 кв.м, Літ.З-1 - СТО -переобладнаного з магазину, загальною площею - 137, 40 кв.м, основною площею - 123, 80 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 за ПП «Укр-Нива». Проте постановою Одеського апеляційного господарського суду у даній справи вищевказане рішення скасовано.
Однак, у квітні 2010 року ПП "Укр-Нива" звернулось до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради за оформленням права власності на нежитловий об`єкт, що складається з основних будівель за літ.А-4 заг.пл.2308.4 кв.м, за літ.3-1 заг.пл.137.4 кв.м, за літ.Б', Б-2 заг.пл.3904.5 кв.м, за літ.В-2 заг.пл.488.3 кв.м, за літ.Г-Г'-1 заг.пл.648.5 кв.м, за літ.Е-2 заг.пл.295.0 кв.м, за літ.Ж-2 заг.пл.650.5 кв.м, за літ.Щ-2 заг.пл.31.1 кв.м, службових будівель та споруд, який розташований по АДРЕСА_1.
21.04.2010 рішенням № 518 ПП "Укр-Нива" було надано свідоцтво про право власності на нежитловий об`єкт, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до зазначеного рішення виконкому ММР, підставою для видачі свідоцтва є скасоване рішення від 22.12.2009 по справі № 9/212/09 та рішення від 23.02.2010 по справі №1/17/10, яке також скасовано. 29.04.2010 ПП "Укр-Нива" зареєструвало право власності в КП MM БТІ.
Рішенням Виконкому ММР № 900 від 30.07.2010 нежитловим будівлям та службовим спорудам по вул. Морехідна, 1-а, м. Миколаїв, (Літ. А-4, Б', Б-2, В-2, Д-Д-l, Е-2, Ж-2, 3-1, Щ-2), які належать ПП "УКР-НИВА", надано нову адресу: АДРЕСА_13. Тобто, зазначеним рішенням частина нежитлового об`єкту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 площею 7 815,20 кв.м. отримала нову адресу Морехідна, 1в/3. За адресою вул. Морехідна, 1а залишилось літ Г-Г-1 площею 648,5 кв.м.
Рішенням Виконкому ММР № 1092 від 27.08.2010 було оформлено право власності на нежитлові будівлі за літ.А-4 загальною площею 2308.4 кв.м, за літ.Б, Б-2 загальною площею 3904.5 кв.м, за літ.В-2 загальною площею 488.3 кв.м, за літ.Д-Д'-1 загальною площею 166.8 кв.м, за літ.Е-2 загальною площею 295.0 кв.м, за літ. Ж-2 загальною площею 650.5 кв.м, за літ. 3-1 загальною площею 137.4 кв.м, за літ. Щ-2 загальною площею 31.1 кв.м, які розташовані по АДРЕСА_13, за ПП "УКР-НИВА" та на нежитлову будівлю за Літ Г-Г-l загальною площею 648.5 кв.м із службовими будівлями та спорудами, яка розташована по м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1а також за ПП "УКР-НИВА".
При цьому, у справі № 1423/17369/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Перший Український Міжнародний Банк» до Миколаївської міської ради за участю третьої особи - приватного підприємства "Укр-Нива", приватного підприємства "Оріон-Нива" про визнання протиправним та скасування рішення, постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.05.2015 позов задоволено, визнано протиправним та скасовано: рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №518 від 21.04.2010 в частині оформлення права власності за Приватним підприємством «Укр-Нива» на нежитловий об`єкт загальною площею 8716,4кв.м. по вул.Морехідна, 1-А в м. Миколаєві; рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №900 від 30.07.2010 в частині надання нежитловим будівлям та службовим спорудам по вул. Морехідна,1-А в м. Миколаєві нової адреси вул. Морехідна 1в/3; рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №1092 від 27.08.2010 в частині оформлення права власності за Приватним підприємством «Укр-Нива» на нежитлові будівлі та службові споруди по вул.Морехідна, 1-А в м.Миколаєві.
Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2016 у справі №1423/17369/2012 постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.05.2015 залишено без змін.
Також з матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору купівлі-продажу від 10.09.2010, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Князевою Ю.А. за реєстровим № 1000, нежитловий об`єкт за адресою: АДРЕСА_13 був придбаний Товариством з обмеженою відповідальністю "Топ Хим". Продавцем за цим договором є ПП "Укр-Нива".
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 05.04.2011 у справі №11/144/10, залишеним без змін постановами Одеського апеляційного господарського суду від 04.10.2011 та Вищого господарського суду України від 20.12.2011, позов Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до Приватного підприємства «Укр-Нива», Товариства з обмеженою відповідальністю «Топ-Хим» за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Приватного підприємства «Орион-Нива» про визнання договору купівлі-продажу недійсним, задоволено, визнано договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, які розташовані по АДРЕСА_1, укладений 10.09.2010 між ПП «Укр-Нива» та ТОВ «Топ-Хим», посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Князєвою Ю.А. за реєстровим №1000, недійсним.
Однак, за час оскарження рішення, ТОВ "Топ Хим" зареєструвало право власності та здійснило наступний продаж нерухомого майна.
В подальшому, як вбачається з матеріалів справи, іпотечне нерухоме майно за адресою АДРЕСА_13 було відчужене ОСОБА_4 та поділене на декілька частин, шляхом виділення часток новим власникам з присвоєнням цим часткам нових адрес. 
Так згідно даних реєстру, іпотечним нерухомим майном за адресою АДРЕСА_1 володіє ТОВФ "Аріс-Контракт" за Літ.А-4 площею 1747,9 кв.м., літ.В-2 площею 488,3 кв.м., літ.Д, Д(1) площею 166,8 кв.м., літ.Е-2 площею 295,0 кв.м., літ.Ж-2 площею 650,5 кв.м., літ. З площею 137,4 кв.м. Загалом - 3485,9 кв.м.
За договором купівлі-продажу №1775 від 18.05.2011 5/1000, що являло собою нежитлові приміщення першого поверху адміністративного корпусу за літ.А-4 нежитлового об`єкту по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 продано до ПП "Юрикон" та надано нову адресу АДРЕСА_12 на підставі рішення виконкому ММР №192 від 24.02.2012 та присвоєно Літ.-2 площею 252,1 кв.м.
За договором купівлі-продажу №3847 від 26.10.2011 6/1000, що являє собою нежитлову будівлю КПП за літ. Щ-2 площею 31,1 кв.м. нежитлового об`єкту по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 продано до ТОВ "Автопаркінг ВВ" та надано нову адресу АДРЕСА_13 на підставі рішення виконкому ММР № 334 від 23.03.2012.
Виділена частка статутного фонду, що є частиною нежитлового об`єкту по АДРЕСА_1, а саме будівля автомайстерні Літ.Б', Б-2 площею 3904,5 кв.м. належить ТОВФ "Аріс-Контракт". Рішенням виконкому ММР №1015 від 28.09.2012 присвоєно нову адресу вул. Морехідна 1в/6 за літ. Б-2, Б{1} площею 3904,5 кв.м.
Виділена частка статутного фонду, що є частиною нежитлового об`єкту по АДРЕСА_1, а саме частина приміщень 1 та 2 поверхів адміністративного корпусу за літ.А-4 нежитлового об`єкту по вул. Морехідній 1в/3 належить ТОВ "Кристал-КВ". Рішенням виконкому ММР №1015 від 28.09.2012 присвоєно нову адресу вул. Морехідна, 1в/7 за №1-21 по 1-25, № 1-26а, з № 2-15 по 2-21 площею 309,2 кв.м.
Нежитлову будівлю за Літ Г-Г'-l загальною площею 648.5 кв.м із службовими будівлями та спорудами, яка розташована по м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1а ПП "УКР-НИВА" було відчужено на користь ОСОБА_1 , та також в подальшому поділено на декілька об`єктів із різними адресами.
На теперішній час, як вбачається з матеріалів справи, власниками колишнього іпотечного майна, а саме нежитлового об`єкту площею 8716,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 , який було поділено, неодноразово відчужено новим власникам з присвоєнням цим часткам нових адрес, є:
- Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-Контракт» - нежитлові будівлі: літ.А-4 загальною площею 1747,9 кв.м., літ.В-2 загальною площею 488,3 кв.м., літ.Д, Д{1} загальною площею 166,8 кв.м., літ.Е-2 загальною площею 295,0 кв.м., літ.Ж-2 загальною площею 650,5 кв.м., літ.З загальною площею 137,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 31404168, номер запису 4428 в книзі 40; нежитлова будівля: літ.Б-2, Б1 площею 3905,9 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 29692348101, яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-Контракт» (ідентифікаційний код юридичної особи: 31042920);
- Приватне підприємство «Юрикон» - нежитлові приміщення загальною площею 252,1 кв.м. на першому поверсі  літ.А-4, розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 179638748101;
- Товариство з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ» - нежитлова будівля КПП літ.Щ-2 загальною площею 31,1 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_11, реєстраційний номер майна 36617407, номер запису 4727 в книзі 43;
- Товариство з обмеженою відповідальністю «Кристал-КВ» - нежитлове приміщення А-4 (частина І,ІІ пов.) загальною площею 484,0 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208599148101;
- Іванова Тетяна Анатоліївна - нежитловий об`єкт основна будівля за літ.Г-Г'-1 загальною площею 648,5 кв.м. із службовими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;
- ОСОБА_3 - Ѕ частки громадського будинок автозаправна станція, загальною площею 17 кв.м., що складається з: операторська літ.І-1, огорожа №4,19, споруди №І,34,36-41,43-46, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1848415348101, розташований за адресою: АДРЕСА_6 ;
- ОСОБА_2 - Ѕ частки громадського будинок автозаправна станція, загальною площею 17 кв.м., що складається з: операторська літ.І-1, огорожа №4,19, споруди №І,34,36-41,43-46, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1848415348101, розташований за адресою: АДРЕСА_6 .
Також матеріали справи містять Висновок № 03/19 від 03.06.2019 за результатами проведення експертного дослідження, зробленого ПП «Консалтингова група «АГРО-ЕКСПЕРТ», з якого вбачається, що нежитлові будівлі за літ. А-4, літ. В-2, літ Д, Д{1}, лат. Е-2, літ. Ж-2, літ З ( АДРЕСА_7 ),, нежитлові приміщення на першому поверсі будівлі літ. А-4 ( АДРЕСА_4 ), нежитлові приміщення будівлі КПП за літ. Щ-2 ( АДРЕСА_8 ), нежитлові приміщення: 1 та 2 поверхів будівлі за літ. А-4 АДРЕСА_5 ), основної будівлі за літ.Г-Г'-1 із службовими будівлями і спорудами ( АДРЕСА_2 ) є складовими частинами одного об`єкту, що знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , - і є предметом іпотеки за Договором іпотеки, укладеним між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк») та Приватним Підприємством «Орион-Нива» від 28.08.2007.
Так, у серпні 2019 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з заявою б/н від 23.08.2019 про зміну способу та порядку виконання судового рішення, та заміну сторони виконавчого провадження з виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.07.2009 у справі № 12/204/09 про:
1) зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.07.2009 у справі № 12/204/09 на наступний: «Звернути шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 28.08.2007, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук А.А.:
- нежитлові будівлі: літ.А-4 загальною площею 1747,9 кв.м., літ.В-2 загальною площею 488,3 кв.м., літ.Д, Д{1} загальною площею 166,8 кв.м., літ.Е-2 загальною площею 295,0 кв.м., літ.Ж-2 загальною площею 650,5 кв.м., літ.З загальною площею 137,4 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 31404168, номер запису 4428 в книзі 40, які належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-Контракт» (ідентифікаційний код юридичної особи: 31042920);
- нежитлова будівля: літ.Б-2, Б1 площею 3905,9 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 29692348101, яка належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-Контракт» (ідентифікаційний код юридичної особи: 31042920);
- нежитлові приміщення загальною площею 252,1 кв.м. на першому поверсі в літ.А-4, розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 179638748101, які належать на праві власності Приватному підприємству «Юрикон» (ідентифікаційний код юридичної особи: 30243555);
- нежитлову будівлю КПП літ.Щ-2 загальною площею 31,1 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер майна 36617407, номер запису 4727 в книзі 43, яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 37912725);
- нежитлові приміщення А-4 (частина І,ІІ пов.) загальною площею 484,0 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208599148101, які належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Кристал-КВ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 37385918);
- нежитловий об`єкт основну будівлю за літ.Г-Г'-1 загальною площею 648,5 кв.м. із службовими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та належить на праві власності ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 , видане 01.08.2011 Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, реєстраційний номер майна 2723539, номер запису 682 в книзі 6; 
- громадський будинок автозаправна станція, загальною площею 17 кв.м., що складається з: операторська літ.І-1, огорожа №4,19, споруди №І,34,36-41,43-46, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1848415348101, розташований за адресою: АДРЕСА_6 , який належить в розмірі частки 1/2 ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) та в розмірі Ѕ частки ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ),
для задоволення вимог закритого акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» за кредитним договором №7.3-70 від 23.08.2007 року у сумі 3134666,67 доларів США та 622506,74 гривень, в тому числі заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 3000000,00 доларів США (три мільйони доларів США 00 центів), заборгованість за відсотками за користування кредитом нараховану станом на 12.05.2009 в розмірі 134666,67 доларів США (сто тридцять чотири тисячі шістсот шістдесят шість доларів США 67 центів); заборгованість за пенею за порушення строків повернення основної суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, нараховану станом на 12.05.2009 в розмірі 622506,74 гривень (шістсот двадцять дві тисячі п`ятсот шість гривень 74 копійки). Загальний розмір вимог, що підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки становить 3134666,67 доларів США та 622506 грн. 74 коп. в т.ч.: 3000000,00 доларів США заборгованості за кредитом; 134666,67 доларів США заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 622506 грн. 74 коп.   пені; 3228 доларів США 24 центів США державного мита; 727 грн. 60 коп. державного мита; 312 грн. 50 коп. витрати на ІТЗ судового процесу.
З вартості іпотеки задоволенню підлягають тільки вимоги позивача;
2) заміну боржника у справі Приватне підприємство «Орион-Нива» (54010, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд.1, корпус А; ідентифікаційний код юридичної особи: 32819876) на боржників:
- Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-Контракт» (54010, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд.1в/3; ідентифікаційний код юридичної особи: 31042920), якому належить на праві власності частина предмета іпотеки, що складається з: нежитлових будівель Літ.А-4 загальною площею 1747,9 кв.м., літ.В-2 загальною площею 488,3 кв.м., літ.Д, Д{1} загальною площею 166,8 кв.м., літ.Е-2 загальною площею 295,0 кв.м., літ.Ж-2 загальною площею 650,5 кв.м., літ.З загальною площею 137,4 кв.м., реєстраційний номер майна: 31404168, номер запису 4428 в книзі 40 за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Морехідна, будинок 1в/3, та частина предмету іпотеки, що складається з будівлі літ.Б-2, Б1 площею 3905,9 кв.м.   реєстраційний   номер   об`єкта   нерухомого   майна: 29692348101 за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Морехідна, будинок 1в/6;
- Приватне підприємство «Юрикон» (54038, Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.1в/4; ідентифікаційний код юридичної особи: 30243555), якому належить на праві власності частина предмета іпотеки, що складається з: нежитлових приміщень на першому поверсі в літ.А-4 загальною площею 252,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 179638748101 за адресою: Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул. Морехідна, будинок 1в/4;
- Товариство з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ» (54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд.1в/5; ідентифікаційний код юридичної особи: 37912725), якому належить на праві власності частина предмета іпотеки, що складається з: нежитлової будівлі КПП літ.Щ-2 загальною площею 31,1 кв.м., реєстраційний номер майна 36617407, номер запису 4727 в книзі 43 за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Морехідна, будинок 1в/5;
- Товариство з обмеженою відповідальністю «Кристал-КВ» (54000, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд.1в/7; ідентифікаційний код юридичної особи: 37385918), якому належить на праві власності частина предмета іпотеки, що складається з: нежитлових приміщень А-4 (частина І,II пов.) площею 484 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208599148101 за адресою: Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул.Морехідна, будинок 1в/7;
- ОСОБА_1 ( АДРЕСА_9 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), якій належить на праві власності частина предмета іпотеки, що складається з: основної будівлі за літ.Г-Г'-1 загальною площею 648,5 кв.м. із службовими будівлями і спорудами на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно САЕ №269224, видане 01.08.2011 Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, реєстраційний номер майна 2723539, номер запису 682 в книзі 6 за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул.Морехідна, будинок 1а;
- ОСОБА_3 ( АДРЕСА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ), якому належить на праві власності частина предмета іпотеки у розмірі 1/2 частки об`єкта нерухомості: громадський будинок автозаправна станція, загальною площею 17 кв.м., що складається з: операторська літ.І-1, огорожа № 4,19, споруди №І,34,36-41,43-46, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1848415348101, розташований за адресою: АДРЕСА_6 ;
- ОСОБА_2 ( АДРЕСА_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ), якому належить на праві власності частина предмета іпотеки у розмірі 1/2 частки об`єкта нерухомості: громадський будинок автозаправна станція, загальною площею 17 кв.м., що складається з: операторська літ.І-1, огорожа №4,19, споруди №І,34,36-41,43-46, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1848415348101, розташований за адресою: АДРЕСА_6 .
Заява мотивована тим, що рішенням Господарського суду Миколаївської області від 20.07.2009 року у справі № 12/204/09, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.11.2010 року, задоволено позов Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до Приватного підприємства "Орион-Нива" та звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитловий об`єкт загальною площею 8716,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1, що належить боржнику для задоволення вимог стягувача у розмірі 3134666,67 доларів США та 622506,74 грн. В подальшому судом було видано наказ на виконання вказаного рішення та відкрито відповідне виконавче провадження, під час якого було встановлено, що боржником проведено ряд дій, спрямованих на поділ іпотечного майна та зміни його власників, з огляду на що на теперішній час виконати рішення суду у визначений у ньому спосіб та порядок є неможливим, що і стало підставою для звернення із відповідною заявою.
Як зазначалося раніше, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.09.2020 в задоволені заяви Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» б/н від 23.08.2019 (вх. ГСМО №13670/19 від 27.09.2019) про зміну способу та порядку виконання судового рішення та заміну сторони виконавчого провадження з виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.07.2009 у справі № 12/204/09, відмовлено. 
Судове рішення мотивовано тим, що зобов`язаною особою-боржником за судовим рішенням  від 20.07.2009 у даній справі є ПП «Орион-Нива», цим же судовим рішенням вирішено відновити порушене право стягувача на задоволення вимог по кредитному договору шляхом звернення стягнення на об`єкт нерухомості загальною площею 8716,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке було на момент винесення рішення зареєстровано за ПП «Орион-Нива». Матеріалами справи (постановою ОАГС від 07.06.2011 у справі № 1/17/10, постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.05.2015 у справі № 1426/17369/2012, рішенням ГСМО від 05.04.2011 у справі № 11/144/10, постановою ОАГС від 13.01.2011 у справі № 9/212/09 тощо) дійсно підтверджується здійснення ряду незаконних операцій, внаслідок чого спірний предмет іпотеки було відчужено на користь третіх осіб, змінено адреси та інші характеристики предмета іпотеки. Однак, залучені за клопотанням стягувача до участі у розгляді заяви ПП «Юрикон», ТОВ «Кристал-КВ», ТОВ «Фірма «Аріс Контракт», ТОВ «Автопаркинг ВВ», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які є власниками об`єктів нерухомості, на які позивач просить звернути стягнення, не є сторонами справи № 12/204/09, чи сторонами виконавчого провадження (боржниками), тому положення ст. 331 Господарського процесуального кодексу України на них не можуть поширюватися. 
Суд першої інстанції зазначив, що задоволення заяви стягувача про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.07.2009 у справі № 12/204/09, у запропонований ним спосіб, призведе до зміни обраного судом при ухвалені вказаного рішення способу відновлення порушеного права стягувача. 
Місцевий господарський суд, з посиланням на правові висновки викладені в постанові Верховного суду України від 25.11.2015 у справі № 6-1829цс15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №904/1478/15, вказано, що для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способі захисту свої прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального законодавства, в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до положень ст. 129-1  Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Ст. 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчовизначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року N 18-рп/2012).
Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року N 11-рп/2012).
Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У ч. 1 ст. 6 Конвенції закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь - яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17 травня 2005 року по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення від 19.03.1997 зі справи "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи "Шмалько проти України").
Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі "Фуклев проти України", заява N 71186/01, п. 84).
Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції.
Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Так, в даному випадку Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» просить суд змінити спосіб та порядок виконання судового рішення, та заміну сторони виконавчого провадження з виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.07.2009 у справі № 12/204/09, яке фактично зводиться до заміни одного боржника - Приватного підприємство «Орион-Нива» - на 7 (сім) його правонаступників, в зв`язку із продажем та поділом об`єкта іпотеки за Договором іпотеки від 28.08.2007, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук А.А., на який було звернуто стягнення шляхом продажу на прилюдних торгах на підставі судового наказу у даній справі.
При цьому, підставою для заміни боржника у виконавчому провадженні та зміни способу і порядку виконання рішення суду у даній справі, заявником зазначено те, що з моменту винесення рішення суду у даній справі і по теперішній час, відбувся юридичний поділ предмету іпотеки, на який звернуто стягнення, на окремі складові, яким наразі присвоєно окремі адреси та які перебувають у власності у 7-ми самостійних осіб, власників такого майна, що в свою чергу унеможливлює виконання рішення суду в порядок та спосіб, визначений судовим рішенням.
Що стосується вимог заяви в частині зміни способу та порядку виконання рішення суду у даній справі, судова колегія зазначає таке.
Відповідно до абз. 1 п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 у справі № 1-12/2012 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_1 , щодо офіційного тлумачення положень п. 20 ч. 1 ст. 106, ч. 1 ст. 111-13 Господарського процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями п.2, 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, зміни способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення.
Частинами 1-5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
З приписів вказаних норм вбачається, що суд має право змінити спосіб виконання рішення суду лише в тому випадку, коли виконання рішення у порядку і способом, раніше встановленими, є ускладненим або неможливим.
Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого ст. 16 Цивільного кодексу України. Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.
Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №904/1478/15, від 27.06.2018 у справі №713/1062/17, постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 у справі №6-1829цс15.
З огляду на те, що чинне законодавство України не містить конкретного переліку підстав зміни способу та порядку виконання судового рішення, зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права (постанова Верховного Суду від 12.04.2018 у справі №759/1928/13-а).
При цьому, для задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду необхідно встановити наявність суттєвих обставин, що позбавляють позивача можливості виконати рішення, встановити, чи не відбувається за результатом зміни способу та порядку виконання судового рішення зміна способу захисту прав, врахувати матеріальні інтереси сторін, ступінь вини відповідача.
Так, в даному випадку, як вже зазначалось раніше,  рішенням Господарського суду Миколаївської області від 20.07.2009 у справі № 12/204/09 звернено шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах, стягнення на майно приватного підприємства "Орион-Нива": а саме нежитловий об`єкт, загальною площею 8716,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, передані ПП "Орион-Нива" в іпотеку ПАТ "ПУМБ" за Договором іпотеки від 28.08.2007р., посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук А.А. для задоволення вимог публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний банк" (83001, м. Донецьк, вул. Університетська, 2-А, код ЄДРПОУ 14282829) за кредитним договором № 7.3-70 від 23.08.2007 року.
В подальшому первісний предмет іпотеки з моменту винесення рішення у даній справі вибув із права власності первісного боржника у даній справі - Приватного підприємства "Орион-Нива". Матеріалами справи також підтверджено, що після вибуття предмета іпотеки, він був неодноразово юридично поділений на окремі складові, яким присвоєні окремі адреси.
Вказані обставини свідчать про те, що поведінка боржника, як і третіх осіб-подальших власників предмета іпотеки/його складових частин, є недобросовісною, оскільки з таких дій вбачається намагання вказаних осіб ускладнити виконання рішення суду та зробити його виконання неможливим, та як наслідок уникнути відповідальності у правовідносинах, що склалися.
Тобто, на даний момент опис предмету іпотеки не відповідає опису, зазначеному у судовому рішенні у справі № 12/204/09, що в свою чергу унеможливлює виконання рішення суду у передбаченому ним саме порядку, оскільки предмет іпотеки, як цілісний об`єкт, припинив існування, з огляду на що вимоги заявника про зміну порядку виконання рішення суду у даній справі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Суд апеляційної інстанції враховує висновок №03/19 від 03.06.2019 за результатами проведення експертного дослідження, зробленого ПП «Консалтингова група «АГРО-ЕКСПЕРТ», з якого вбачається, що всі нежитлові будівлі, які на теперішній час є власністю заінтересованих осіб у даній справі є складовими частинами одного об`єкту, який є предметом іпотеки за Договором іпотеки, укладеним між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк») та Приватним Підприємством «Орион-Нива» від 28.08.2007 і щодо якого судом було ухвалене рішення на користь позивача.
При цьому, вказаного судом першої інстанції помилково враховано не було, з огляду на що оскаржувана ухвала в цій частині підлягає скасуванню.
Що стосується способу виконання рішення суду та його зміни, судова колегія зауважує, що спосіб виконання рішення суду - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого ст. 16 Цивільного кодексу України. В даному випадку способом виконання рішення суду є звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах і вказаний спосіб виконання рішення заявник, як вбачається зі змісту його заяви, фактично змінити не просить, при цьому помилково ототожнюючи спосіб виконання рішення суду із його порядком, з огляду на що достатніх правових підстав для зміни способу виконання рішення суду в даному випадку не вбачається, а тому у задоволенні заяви  Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» в цій частині судом було правомірно відмовлено.
Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Пунктом 2 розділу 12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 №512/5, передбачено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.
Відповідно до ст. 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.  Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення.
Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.
Залежно від обсягу правонаступництва розрізняють універсальне (повне) і сингулярне (часткове) правонаступництво. Універсальне правонаступництво настає у разі смерті громадянина і припинення юридичної особи, а сингулярне - заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.
З огляду на викладені норми Закону правонаступництво у виконавчому провадженні означає перехід прав і обов`язків сторони виконавчого провадження (стягувача або боржника) від однієї особи (правопопередника) до іншої особи (правонаступника), у зв`язку з правонаступництвом у матеріальних правовідносинах.
При цьому, для встановлення наявності підстав для процесуального правонаступництва необхідно встановити підставу для правонаступництва в матеріальних правовідносинах.
Так, відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події, наприклад, смерті фізичної особи.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього кодексу (ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України).
Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Іншими словами,  заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва  (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу, дарування, факторингу,  або універсального правонаступництва  (у випадку реорганізації юридичної особи чи спадкування. Якщо означена заміна є неможливою внаслідок того, що правовідношення не допускає правонаступництва, таке правовідношення припиняється (ст.608, 609, 1219 Цивільного кодексу України).
За універсальним правонаступництвом має місце перехід усієї сукупності прав та обов`язків певної особи. При цьому майно особи як сукупність прав і обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника (правонаступників) як єдине ціле, причому у цій сукупності єдиним актом переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва праводателю, незалежно від того, виявлені вони на момент правонаступництва чи ні. Універсальне правонаступництво має місце у випадках припинення юридичної особи та спадкового наступництва у випадку смерті фізичної особи.
Сингулярне правонаступництво,  на відміну від універсального, не охоплює переходу всієї сукупності прав та обов`язків до правонаступника, а тому іменується частковим правонаступництвом, і відбувається заміною осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону.
Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.
Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.
Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.08.2020 у справі № 917/1339/16.
Відповідно до ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник (ч. 1). Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (ч. 2). 
Так, у справі що розглядається стягувачем є Акціонерне товариства "Перший Український Міжнародний Банк", боржником - Приватне підприємство "Орион-Нива".
При цьому, обставини заміни первісного боржника правонаступником пов`язані в даному випадку зі зміною власника предмета іпотеки.
Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку" (ч. 7 ст. 51 вказаного Закону).
Відповідно до ст. 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою (ч.1). Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (ч.2).
Отже, відповідно до норм Закону України «Про іпотеку» іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна, при цьому, при набутті права власності на об`єкт іпотеки відбувається заміна іпотекодавця у правовідносинах і відповідно є підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні - в даному випадку боржника з первісного на того, хто набув право власності на предмет іпотеки, на який рішенням суду було звергнуто стягнення.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 09.11.2020 у справі № 910/6325/13.
Відтак іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна, і у разі вибуття заставного майна з власності іпотекодавця, законодавством встановлено механізм захисту прав іпотекодержателя шляхом перенесення всіх прав та обов`язків іпотекодавця на особу, до якої перейшло право власності на майно.
Необхідно також зауважити, що у п. 3 Рішення Конституційного Суду України від 14.07.2020 № 8-р/2020 у справі № 3-67/2019(1457/19) зазначено таке «іпотека є специфічним видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні його власника, який обмежений у правомочності самостійно розпоряджатися предметом іпотеки. Тобто іпотека обмежує такий елемент права власності, як право розпорядження нерухомим майном, яке є предметом іпотечного договору. Зазначений вид забезпечення виконання зобов`язання передбачає стимулювання боржника до належного виконання зобов`язання та запобігання негативним наслідкам, що настають у разі порушення ним свого зобов`язання. У разі порушення боржником свого зобов`язання до особи, яка передала в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання такого зобов`язання, можуть бути застосовані заходи цивільно-правової відповідальності у виді звернення стягнення на предмет іпотеки. Особливістю цього виду забезпечення виконання зобов`язання є те, що обтяження майна іпотекою відбувається незалежно від зміни власника такого майна, тому стосовно кожного наступного власника іпотечного майна виникають ризики настання відповідальності перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання, зокрема звернення стягнення на предмет іпотеки».
Так, матеріалами справи підтверджено, що первісний предмет іпотеки з моменту винесення рішення у даній справі вибув із права власності первісного боржника у даній справі - Приватного підприємства "Орион-Нива". Матеріалами справи також підтверджено, що після вибуття предмета іпотеки, він був неодноразово поділений на окремі складові, власники яких також неодноразово змінювались.
В матеріалах справи наявний Висновок №03/19 від 03.06.2019 за результатами проведення експертного дослідження, зробленого ПП «Консалтингова група «АГРО-ЕКСПЕРТ», з якого вбачається, що всі нежитлові будівлі за літ. А-4, літ. В-2, літ Д, Д{1}, лат. Е-2, літ. Ж-2, літ З (Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/3), нежитлові будівлі за літ. Б-2, Б1 (Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/6),, нежитлові приміщення на першому поверсі будівлі літ. А-4 (Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/4), нежитлові приміщення будівлі КПП за літ. Щ-2 (Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/5), нежитлові приміщення: 1 та 2 поверхів будівлі за літ. А-4 Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/7), основної будівлі за літ.Г-Г'-1 із службовими будівлями і спорудами (Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1а) є складовими частинами одного об`єкту, що знаходився за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1а, - і є предметом іпотеки за Договором іпотеки, укладеним між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк») та Приватним Підприємством «Орион-Нива» від 28.08.2007.
При цьому, з матеріалів справи також вбачається, що власниками всіх перелічених об`єктів, які по факту є складовими частинами первісного предмету іпотеки, перебувають у власності окремих осіб, які є відмінними від первісного власника предмета іпотеки та  боржника у справі, а саме:
- Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-Контракт» - нежитлові будівлі: літ.А-4 загальною площею 1747,9 кв.м., літ.В-2 загальною площею 488,3 кв.м., літ.Д, Д{1} загальною площею 166,8 кв.м., літ.Е-2 загальною площею 295,0 кв.м., літ.Ж-2 загальною площею 650,5 кв.м., літ.З загальною площею 137,4 кв.м., за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/3, реєстраційний номер майна: 31404168, номер запису 4428 в книзі 40; нежитлова будівля: літ.Б-2, Б1 площею 3905,9 кв.м., розташована за адресою: Миколаївська обл., м.Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 29692348101, яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-Контракт» (ідентифікаційний код юридичної особи: 31042920);
- Приватне підприємство «Юрикон» - нежитлові приміщення загальною площею 252,1 кв.м. на першому поверсі  літ.А-4, розташовані за адресою: Миколаївська обл., м.Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 179638748101;
- Товариство з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ» - нежитлова будівля КПП літ.Щ-2 загальною площею 31,1 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_11, реєстраційний номер майна 36617407, номер запису 4727 в книзі 43;
- Товариство з обмеженою відповідальністю «Кристал-КВ» - нежитлове приміщення А-4 (частина І,ІІ пов.) загальною площею 484,0 кв.м., розташовані за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208599148101;
- Іванова Тетяна Анатоліївна - нежитловий об`єкт основна будівля за літ.Г-Г'-1 загальною площею 648,5 кв.м. із службовими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд.1а;
- ОСОБА_3 - 1/2 частки громадського будинок автозаправна станція, загальною площею 17 кв.м., що складається з: операторська літ.І-1, огорожа №4,19, споруди №І,34,36-41,43-46, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1848415348101, розташований за адресою: Миколаївська обл., м.Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1а/77;
- ОСОБА_2 - 1/2 частки громадського будинок автозаправна станція, загальною площею 17 кв.м., що складається з: операторська літ.І-1, огорожа №4,19, споруди №І,34,36-41,43-46, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1848415348101, розташований за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1а/77.
Фактично вказаними особами право власності на вище перелічені об`єкти не заперечується.
Тобто в даному випадку шляхом неодноразового поділу первісного предмету іпотеки на окремі складові, присвоєння цим складовим окремих адрес та змін власників складових первісного предмета іпотеки, фактично відбулось сингулярне (в силу вимог ст. 23 Закону України «Про іпотеку») правонаступництво від первісного боржника до всіх наступних власників предмета іпотеки та/або його окремих частин.
При цьому, судова колегія також враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 16.06.2020 по справі № 922/4519/14, щодо того, що у випадках, коли один (первісний) боржник у матеріальному правовідношенні замінюється двома боржниками, суд має замінити такого боржника як сторону виконавчого провадження двома боржниками.
Вказані обставини помилково не були враховані судом першої інстанції, з огляду на що, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" про заміну первісного боржника його правонаступниками, з урахуванням чого ухвала суду першої інстанції в цій частині потребує скасування із прийняттям нового рішення про заміну боржника у справі - Приватне підприємство «Орион-Нива» на вищевказаних осіб.
При розгляді даної справи, судом апеляційної інстанції враховується, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної  виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
В рішенні у справах Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 "Шмалько проти України (заява № 60750/00), від 27.07.2004 по справі "Ромашов проти України" (заява № 67534/01), від 19.03.1997 "Горнсбі проти Греції" , від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина "судового розгляду" та про те, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії статті 6 Конвенції.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справах: "Кайсин проти України", "Бурдов проти Росії" зазначено, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов`язкового рішення суду стосовно однієї з сторін та про те, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя.
Враховуючи всі обставини, якими обґрунтована заява Банку та які об`єктивно не дають можливості виконати остаточне та обов`язкове рішення суду, з метою дотримання гарантованих Конституцією України та чинним законодавствам принципів верховенства права та обов`язковості виконання судових рішень, які набрали законної сили, та захисту законних прав, інтересів та правомірних очікувань Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" у правовідносинах, що були предметом розгляду даної справи, та які фактично захищені судом, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає за необхідне частково задовольнити заяву Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", змінивши порядок виконання рішення суду у даній справі та замінивши боржника у виконавчому провадженні на його сингулярних правонаступників.
При цьому доводи заінтересованих осіб стосовно того, що в даному випадку підприємство основного боржника не є припиненим, будь-якого правонаступництва не відбулося, відхиляються судом апеляційної інстанції як такі, що спростовуються вищевикладеним.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", no. 4241/03, від 28.10.2010 року).
Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.
Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Приймаючи до уваги вищенаведені обставини справи в їх сукупності, судова колегія вважає, що аргументи, викладені в апеляційній скарзі, знайшли свої підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції без належного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, що призвело до прийняття судом першої інстанції невірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з огляду на що, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Таким чином, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.09.2020 по справі № 12/204/09 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню частково, а ухвала суду першої інстанції - частковому скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення заяви Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про зміну способу та порядку виконання рішення та заміну сторони виконавчого провадження частково.
Керуючись ст. ст. 129, 271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» задовольнити частково.
Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.09.2020 у справі №12/204/09 скасувати частково, виклавши її резолютивну частину в наступній редакції:

« 1.Заяву Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про зміну способу та порядку виконання рішення та заміну сторони виконавчого провадження задовольнити частково.

2.Змінити порядок виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.07.2009 у справі №12/204/09 на наступний:
«Звернути шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 28.08.2007, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук А.А.:
- нежитлові будівлі: літ.А-4 загальною площею 1747,9 кв.м., літ.В-2 загальною площею 488,3 кв.м., літ.Д, Д{1} загальною площею 166,8 кв.м., літ.Е-2 загальною площею 295,0 кв.м., літ.Ж-2 загальною площею 650,5 кв.м., літ.З загальною площею 137,4 кв.м., за адресою: Миколаївська обл., м.Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/3, реєстраційний номер майна: 31404168, номер запису 4428 в книзі 40, які належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-Контракт» (ідентифікаційний код юридичної особи: 31042920);
- нежитлову будівлю: літ.Б-2, Б1 площею 3905,9 кв.м., розташована за адресою: Миколаївська обл., м.Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 29692348101, яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-Контракт» (ідентифікаційний код юридичної особи: 31042920);
- нежитлові приміщення загальною площею 252,1 кв.м. на першому поверсі  літ.А-4, розташовані за адресою: Миколаївська обл., м.Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 179638748101, які належать на праві власності Приватному підприємству «Юрикон» (ідентифікаційний код юридичної особи: 30243555);
- нежитлову будівлю КПП літ.Щ-2 загальною площею 31,1 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_11, реєстраційний номер майна 36617407, номер запису 4727 в книзі 43, яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 37912725);
- нежитлові приміщення А-4 (частина І,ІІ пов.) загальною площею 484,0 кв.м., розташовані за адресою: Миколаївська обл., м.Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208599148101, які належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Кристал-КВ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 37385918);
- нежитловий об`єкт основну будівлю за літ.Г-Г'-1 загальною площею 648,5 кв.м. із службовими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1а, та належить на праві власності ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно САЕ №269224, видане 01.08.2011 Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, реєстраційний номер майна 2723539, номер запису 682 в книзі 6; 
- громадський будинок автозаправна станція, загальною площею 17 кв.м., що складається з: операторська літ.І-1, огорожа №4,19, споруди №І,34,36-41,43-46, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1848415348101, розташований за адресою: Миколаївська обл., м.Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1а/77, який належить в розмірі частки 1/2 ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) та в розмірі Ѕ частки ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ),
для задоволення вимог Закритого акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» за кредитним договором №7.3-70 від 23.08.2007 року у сумі 3134666,67 доларів США та 622506,74 гривень, в тому числі заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 3000000,00 доларів США (три мільйони доларів США 00 центів), заборгованість за відсотками за користування кредитом, нараховану станом на 12.05.2009 в розмірі 134666,67 доларів США (сто тридцять чотири тисячі шістсот шістдесят шість доларів США 67 центів); заборгованість за пенею за порушення строків повернення основної суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, нараховану станом на 12.05.2009 в розмірі 622506,74 гривень (шістсот двадцять дві тисячі п`ятсот шість гривень 74 копійки). 
Загальний розмір вимог, що підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки становить 3134666,67 доларів США та 622506 грн. 74 коп. в т.ч.: 3000000,00 доларів США заборгованості за кредитом; 134666,67 доларів США заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 622506 грн. 74 коп. пені; 3228 доларів США 24 центів США державного мита; 727 грн. 60 коп. державного мита; 312 грн. 50 коп. витрати на ІТЗ судового процесу.
З вартості іпотеки задоволенню підлягають тільки вимоги позивача.

3.Замінити боржника у справі - Приватне підприємство «Орион-Нива» (54010, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1, корпус А; ідентифікаційний код юридичної особи 32819876) на боржників:
- Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-Контракт» (54010, Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул. Морехідна, буд.1в/3; ідентифікаційний код юридичної особи: 31042920), якому належить на праві власності частина предмета іпотеки, що складається з: нежитлових будівель Літ.А-4, загальною площею 1747,9 кв.м., літ.В-2 загальною площею 488,3 кв.м., літ.Д, Д{1}, загальною площею 166,8 кв.м., літ.Е-2, загальною площею 295,0 кв.м., літ.Ж-2, загальною площею 650,5 кв.м., літ.З, загальною площею 137,4 кв.м., реєстраційний номер майна: 31404168, номер запису 4428 в книзі 40 за адресою: Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул.Морехідна, будинок 1в/3, та частина предмету іпотеки, що складається з будівлі літ.Б-2, Б1, площею 3905,9 кв.м.  реєстраційний  номер  об`єкта  нерухомого  майна: 29692348101 за адресою: Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул.Морехідна, будинок 1в/6;
- Приватне підприємство «Юрикон» (54038, Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.1в/4; ідентифікаційний код юридичної особи: 30243555), якому належить на праві власності частина предмета іпотеки, що складається з: нежитлових приміщень на першому поверсі в літ.А-4 загальною площею 252,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 179638748101 за адресою: Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул.Морехідна, будинок 1в/4;
- Товариство з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ» (54020, Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.1в/5; ідентифікаційний код юридичної особи: 37912725), якому належить на праві власності частина предмета іпотеки, що складається з: нежитлової будівлі КПП літ.Щ-2. загальною площею 31,1 кв.м., реєстраційний номер майна 36617407, номер запису 4727 в книзі 43 за адресою: Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул.Морехідна, будинок 1в/5;
- Товариство з обмеженою відповідальністю «Кристал-КВ» (54000, Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.1в/7; ідентифікаційний код юридичної особи: 37385918), якому належить на праві власності частина предмета іпотеки, що складається з: нежитлових приміщень А-4 (частина І,II пов.), площею 484 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208599148101 за адресою: Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул.Морехідна, будинок 1в/7;
- ОСОБА_1 ( АДРЕСА_9 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), якій належить на праві власності частина предмета іпотеки, що складається з: основної будівлі літ.Г-Г'-1, загальною площею 648,5 кв.м. із службовими будівлями і спорудами, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно САЕ №269224, видане 01.08.2011 Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, реєстраційний номер майна 2723539, номер запису 682 в книзі 6 за адресою: Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул.Морехідна, будинок 1а;
- ОСОБА_3 ( АДРЕСА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ), якому належить на праві власності частина предмета іпотеки у розмірі 1/2 частки об`єкта нерухомості: громадський будинок автозаправна станція, загальною площею 17 кв.м., що складається з: операторська літ.І-1, огорожа №4,19, споруди №І,34,36-41,43-46, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1848415348101, розташований за адресою: АДРЕСА_6 ;
- ОСОБА_2 ( АДРЕСА_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ), якому належить на праві власності частина предмета іпотеки у розмірі 1/2 частки об`єкта нерухомості: громадський будинок автозаправна станція, загальною площею 17 кв.м., що складається з: операторська літ.І-1, огорожа №4,19, споруди №І,34,36-41,43-46, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1848415348101, розташований за адресою: АДРЕСА_6 .

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» в частині зміни способу виконання рішення - відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства «Орион-Нива» (54010, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1, корпус А; ідентифікаційний код юридичної особи 32819876) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ідентифікаційний код юридичної особи 14282829) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2102,00грн.
Доручити Господарському суду Миколаївської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбаченими ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 08 грудня 2020.

Головуючий суддя                                                                      Н.М. Принцевська

судді                                                                                          Г.І. Діброва

                                                                                                    А.І. Ярош