ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 826/13468/18
адміністративне провадження № К/9901/36790/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Усенко Є.А.,
суддів: Гімона М.М.,  Гусака М.Б., 
розглянув у судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант-Інженіринг» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області (правонаступник Головного управління ДФС у Київській області) на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2019 (головуючий суддя - Безименна Н.В., судді - Бєлова Л.В., Кучма А.Ю.), 
У С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Атлант-Інженіринг» (далі - ТОВ «Атлант-Інженіринг», Товариство, позивач) (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кампані-Буд» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Промет») звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - ГУ ДФС, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0016291413 від 31.05.2018.
Товариство, вмотивовуючи позовні вимоги, зазначило, що ТОВ «Кампані-Буд» включило до податкового кредиту в податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року податок на додану вартість (далі - ПДВ) в розмірі 584   125,00 грн на підставі податкової накладної № 20 від 10.02.2017, виписаної ТОВ «Будінвестремонт» на постачання комплексу будівельно-монтажних і пусконалагоджувальних робіт з будівництва мереж зовнішнього електропостачання по вулиці Доківська, 14 в селищі міського типу Коцюбинське Київської області, правомірно, оскільки  роботи були фактично виконані, господарська операція з постачання робіт та сума ПДВ, включена до ціни робіт, підтверджені відповідними первинними документами та податковою накладною, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних. Не дотримання ТОВ «Будінвестремонт» вимог законодавства щодо подання податкової звітності та сплати податків, на що послався контролюючий орган в акті про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Кампані-Буд» від 03.05.2018 № 356/10-36-14-13/30473061 як на підставу виключення з податкового обліку товариства податкового кредиту в розмірі 584   125,00 грн, не може бути підставою для донарахування ТОВ «Кампані-Буд»  суми податкового зобов`язання та застосування штрафних (фінансових) санкцій.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.08.2019 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач в судовому процесі не надав передбачені договором субпідряду від 27.01.2017 №27/01 погодження замовника (ТОВ «Кампані-Буд») щодо залучення виконавцем для виконання робіт субпідрядних організацій, а наявні у ТОВ «Будінвестремонт» матеріально-технічні та трудові ресурси не могли забезпечити виконання робіт такого характеру та в такому обсязі. Суд дійшов висновку, що ГУ ДФС довело, що операції з постачання робіт між ТОВ «Кампані-Буд» та ТОВ «Будінвестремонт» не мали реального змісту, а тому  ТОВ «Компані-Буд» не вправі збільшувати суму податкового кредиту. Та обставина, що ТОВ «Кампані-Буд» надало контролюючому органу та суду податкову накладну та облікові документи, виписані на ці операції, не є безумовною підставою визнання за товариством права на податковий кредит, оскільки встановлені у справі обставини щодо характеру діяльності ТОВ «Будінвестремонт» свідчать про недостовірність інформації в цих документах, а надані позивачем докази виконання робіт не підтверджують придбання результатів цих робіт ТОВ «Кампані-Буд» у ТОВ «Будінвестремонт».
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2019 скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.08.2019 позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0016291413 від 31.05.2018.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що відсутність окремих документів, а так само помилок у їх оформленні, не може бути підставою для визнання господарської операції безтоварною, якщо інші документи в сукупності підтверджують фактичний рух активів або зміну у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю. Апеляційний суд дійшов висновку, що подані позивачем докази (первинні документи) підтверджують реальні зміни у майновому стані ТОВ «Кампані-Буд» у зв`язку з придбанням комплексу робіт у ТОВ «Будінвестремонт», свідчать, що господарські операції між цими суб`єктами господарювання відбулися та є економічно обґрунтованими. Доказів, що ТОВ «Будінвестремонт» не мало адміністративно-господарських можливостей виконати роботи, на операцію з постачання результатів яких виписано податкову накладну № 20 від 10.02.2017, відповідач всупереч частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) не надав. У підсумку суд апеляційної інстанції визнав правомірним формування ТОВ «Кампані-Буд» податкового кредиту на підставі зазначеної податкової накладної, а податкове повідомлення-рішення № 0016291413 від 31.05. 2018 - протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Головне управління ДПС у Київській області (правонаступник Головного управління ДФС у Київській області; далі - ГУ ДПС) подало касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2019, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
У зв`язку з утворенням як юридичних осіб публічного права територіальних органів ДПС та реорганізації деяких територіальних органів ДФС шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів ДПС згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 суд допустив процесуальну заміну відповідача відповідно до частини першої статті 52 КАС.
Позивачем надано відзив на касаційну скаргу, в якому він стверджує про обґрунтованість та законність постанови суду апеляційної інстанції, просить залишити постанову без змін, а касаційну скаргу - без задоволення. Позивач зазначає, що висновок суду апеляційної інстанцій щодо придбання ТОВ «Кампані-Буд» результатів робіт у ТОВ «Будінвестремонт» відповідає доказам у справі, зокрема доказам розрахунку ТОВ «Кампані-Буд» за виконані роботи, використання результатів робіт ТОВ «Кампані-Буд» в господарській діяльності (при виконанні зобов`язань за господарськими договорами підряду), відповідності характеру придбаних ТОВ «Кампані-Буд» робіт основному виду його статутної діяльності. 
Верховний Суд, перевіривши наведені у касаційній скарзі та запереченнях на касаційну скаргу доводи сторін, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Суди попередніх інстанцій встановили, що ГУ ДФС у Київській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Кампані-Буд», про що складено акт від 03.05.2018 № 356/10-36-14-13/30473061 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Кампані-Буд» (код за ЄДРПОУ 30473061) з питань дотримання вимог податкового законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податку на додану вартість в частині здійснення господарських взаємовідносин з ТОВ «Будінвестремонт» (код за ЄДРПОУ 40114875) за період з 01.02.2017 р. по 28.02.2017 р.».
В акті перевірки зроблено висновок про порушення ТОВ «Кампані-Буд» норм пункту 44.1 статті  44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, підпункту (г) пункту 198.5, пункту 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК) внаслідок включення до податкового кредиту в податковій декларації з ПДВ за лютий 2017 року 584125 грн за податковою накладною № 20 від 10.02.2017, виписаною ТОВ «Будінвестремонт» на операцію з постачання комплексу будівельно-монтажних і пусконалагоджувальних робіт з будівництва мереж зовнішнього електропостачання по вулиці Доківська, 14 в селищі міського типу Коцюбинське Київської області вартістю 3   504   749,84 грн, в тому числі ПДВ 584125 грн, яка (операція) фактично не відбулася. В результаті порушення зазначених норм ПК ТОВ «Кампані-Буд» занизило податок на додану вартість, який підлягав сплаті до державного бюджету за лютий 2017 року, на  584125 грн.
На підставі акта перевірки ГУ ДФС у Київській області прийняло податкове повідомлення-рішення від 31.05.2018 № 0016291413 про збільшення ТОВ «Кампані-Буд» суми податкового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів» на  584125 грн та про застосування штрафних (фінансових)  санкцій в розмірі  292062,50 грн.
Суди попередніх інстанцій також встановили, що між ТОВ «Промет» (в подальшому - ТОВ «Кампані-Буд» та ТОВ «Атлант-Інженіринг», як правонаступники в зазначеній послідовності  у зв`язку із зміною назви товариства) та ТОВ «Будінвестремонт» був укладений договір субпідряду від 27.01.2017 № 27/01.
Відповідно до пункту 1.1 цього договору ТОВ «Будінвестремонт» (субпідрядник) зобов`язується виконати комплекс будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт з будівництва мереж зовнішнього електропостачання на об`єкті «Електропостачання житлово-громадського комплексу ПАТ «ВПБФ «Атлант» по вулиці Доківській, 14, смт Коцюбинське Київської області», а ТОВ «Промет» (замовник) - прийняти та оплатити виконані субпідрядником роботи в порядку, встановленому цим договором.
Згідно пунктом 2.1 договору вартість виконаних робіт становить 3504749,84 грн, в тому числі ПДВ - 584124,97 грн, та визначається в кошторисі (договірній ціні). Кошторис набирає чинності з моменту підписання повноважними представниками сторін та скріплення печатками сторін,  є невід`ємним додатком до  договору.
ТОВ «Будінвестремонт» на адресу замовника була виписана податкова накладна № 20 від 10.02.2017 з номенклатурою поставки «Комплекс будівельно-монтажних і пусконалагоджувальних робіт з будівництва мереж зовнішнього постачання по вул. Доківська, 14, смт. Коцюбинське, Київської області» на суму 3504749,84 грн, в тому числі ПДВ - 584124,97 грн.
Між ТОВ «Промет» та ТОВ «Будінвестремонт» 10.02.2017 були підписані акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2017 року (форма №   КБ-2в), відомість ресурсів до цього акта та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2017 року. Згідно з платіжними дорученнями ТОВ «Промет» банком з 23.03.2017 по 06.06.2017 проведені операції з перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ «Будінвестремонт»  як оплата за роботи за договором від 27.01.2017 № 27/01.
ГУ ДФС як в акті перевірки, так і в судовому процесі зазначило, що на підставі даних з Єдиного реєстру податкових накладених за період з 01.01.2016 по 28.02.2017 встановлено, що операцій з придбання послуг з оренди машин та механізмів, зазначених у відомості ресурсів до акта № 1 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2017 року, ТОВ «Будінвестремонт» не здійснювало (податкові накладні на постачання ТОВ «Будінвестремонт» таких послуг не були зареєстровані). 
Аналіз переліку будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, які зазначені у відомості ресурсів як використані при виконанні робіт, засвідчив, що ТОВ «Будінвестремонт» та ТОВ «Кампані-Буд» з 01.01.2016 по 28.02.2017 не придбавали такі вказані у відомості матеріали (вироби, конструкції), як амоній сірчанокислий (сульфат амонію) очищений; бітуми нафтові дорожні МГ і СГ, рідкі; блоки бетонні для стін підвалів марки ФБС 12.4.6-Т ГОСТ 13579-78 із бетону марки 100 (Ф12); блоки бетонні для стін підвалів марки ФБС 9.4.6-Т ГОСТ 13579-78 із бетону марки 100 (Ф12); блоки бетонні для стін підвалів марки ФБС 9.3.6-Т ГОСТ 13579-78 із бетону марки 100 (Ф12); бруски обрізні з хвойних порід, довжина 4-6,5 м ширина 75-150 мм, товщина 40-75 мм, 1 сорт; бруски обрізні з хвойних порід II сорт; вапно будівельне негашене грудкове, сорт 1; вогнегасник ВП-9, ОУ-7 та інші.
Відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт (форма №   КБ-2в) витрати праці робітників (будівельників) склали 7558,57 люд/год,  кошторисна заробітна плата - 150582,55 грн, в тому числі: заробітна плата робітників, не зайнятих обслуговуванням машин, -126985,94 грн, заробітна плата у вартості експлуатації будівельних машин -14534,50 грн; заробітна плата у загальновиробничих витратах - 9    062,11 грн.
Разом з тим, згідно із звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування  в ТОВ «Будінвестремонт» у лютому 2017 року працювало 4 особи.  Таким чином, при витратах трудових ресурсів 7558,57 люд/год для виконання обсягу робіт, зазначеного в акті приймання виконаних будівельних робіт (форма №   КБ-2в) кожен працівник товариства повинен був без вихідних при 8-годинному робочому дні працювати 236 днів. В той же час,  як зазначено вище, договір субпідряду був підписаний 27.01.2017, а акт приймання виконаних будівельних робіт (форма №   КБ-2в) 10.01.2017.
Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норм тривалості робочого часту на 2017 рік» від 05.08.2016 № 11535/0/14-13/13 розрахунок тривалості робочого часу на лютий 2017 року становить 20 днів, або при 40 годинному робочому тижні 160 годин. Враховуючи кількість працюючих в ТОВ «Будінвестремонт»  в лютому 2017 року (4 особи) сумарна тривалість робочого часу становила 640 годин, кількість людино-годин, яка вказана в акті № 1 приймання виконаних робіт (форма КБ-2в), перевищує можливу тривалість робочого часу на 6918,57 годин.
Оцінюючи ці доводи ГУ ДФС як такі, що спростовують достовірність акта № 1 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2017 року (форма №   КБ-2в), відомості ресурсів та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2017 року, суд першої інстанції врахував також, що згідно з умовами договору субпідряду № 27/01 від 27.01.2017 залучення виконавцем інших організацій для виконання робіт передбачає погодження із замовником (пункт 4.2 договору). Доказів на підтвердження такого погодження, так само, як і участь інших організацій у виконанні робіт за ініціативою ТОВ «Будінвестремонт» позивач не надав. Так, суд встановив, що господарські операції ТОВ «Будінвестремонт» з ТОВ «Профбудкомплект», ТОВ «Шаркон Інвест», ТОВ «Яніка», ТОВ «Вулканіт Плюс», ТОВ «Сеал Строй», ТОВ «Будівельна компанія «Альянс сучасного будівництва», ТОВ «Компанія «Охорона Престиж», Приватним підприємством «Обухівбуд», на залучення яких до виконання робіт посилався позивач, мали місце в період з 01.01.2016 по 30.09.2016, що не відповідає часу виконання робіт згідно із зазначеними вище первинними документами. Цілком обґрунтовано та у відповідності з нормами статті 90 КАС суд першої інстанції при оцінці  первинних документів, виписаних на оформлення господарських операцій між ТОВ «Промет» та ТОВ «Будінвестремонт», взяв до уваги й ту обставину, що у ТОВ «Промет» були матеріально-технічні та трудові ресурси (96 працюючих осіб), відповідні дозвільні документи (ліцензії) на виконання робіт відповідного змісту, тоді як у ТОВ «Будінвестремонт» таких ресурсів та дозволів не було, а стосовно його створення та задіяння в схемах легалізації доходів, отриманих злочинним шляхом, та незаконного формування податкового кредиту з ПДВ підприємствами реального сектору економіки до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені кримінальні провадження. За таких обставин суд першої інстанції слушно вказав на сумнівність доцільності господарських операцій з придбання ТОВ «Промет» робіт у ТОВ «Будінвестремонт».
Відповідно до абзацу першого пункту 44.1 статті 44 ПК (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин; далі - так само) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. 
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац другий пункту 44.1 ПК).
Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити, перелік яких визначено у цій нормі.
Підпунктом ''а'' пункту 198.1 статті 198 ПК визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт 198.2 статті 198 ПК).
Згідно з абзацом першим пункту 198.3 цієї статті ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (абзац другий пункту 198.3 ПК).
Як підсумок вимог наведених правових норм, у податковому обліку господарські операції з придбання товарів (послуг), суми ПДВ за якими відносяться до податкового кредиту, повинні бути підтверджені відповідними документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення. Обов`язковим звітним документом в податковому обліку з ПДВ для підтвердження суми податкового кредиту є податкова накладна.
Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником ПДВ при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.
Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені для оформлення такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою податкового обліку. Це відповідає і вимогам статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України щодо достовірності доказів.
Превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми) як принцип бухгалтерського обліку, закріплений в Законі №996-XIV, так само характеризує і податковий облік.
Підтвердження платником ПДВ належним чином оформленими документами, передбаченими правовими нормами для певного виду господарських операцій, задекларованих сум податкового кредиту, є підставною для одержання податкової вигоди у вигляді податкового кредиту, якщо контролюючий орган не встановив і не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні, суперечливі або ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.
Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи контролюючого органу, зокрема про наявність таких обставини, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, господарської діяльності у зв`язку з відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку.
Такий висновок щодо оцінки документів, наданих платником податків на підтвердження даних податкового обліку, зробив Верховний Суд України в постанові від 27.03.2012 у адміністративній справі за позовом ПП "Ангара" до ДПІ у Печерському районі м. Києва, Головного управління Державного казначейства України в м. Києві, за участю прокурора м. Києва про скасування податкового повідомлення-рішення та відшкодування податку на додану вартість. 
Відступу від такої правової позиції Велика Палата Верховного Суду не зробила.
Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У разі надання податковим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував суми податкового кредиту, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відсутність відповідних доказів може бути підставою для відмови в задоволенні позову про скасування податкового повідомлення-рішення, прийнятого контролюючим органом з підстав формування платником податків даних податкового обліку за наслідками фіктивних господарських операцій.
Статтею 90 КАС встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінка судом першої інстанції документів, на підставі яких був задекларований податковий кредит у зв`язку з придбанням ТОВ «Промет» робіт у ТОВ ТОВ «Будінвестремонт», відповідає нормам статті 90 КАС.  Відповідно до цієї оцінки суд першої інстанції встановив обставини щодо відсутності реального змісту господарських операцій між ТОВ «Промет»  (ТОВ «Кампані-Буд») та ТОВ «Будінвестремонт» та  правильно застосував вище наведені норми матеріального права, зробивши висновок, що податкове повідомлення-рішення, яке оскаржив позивач, є правомірним. 
Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам частин першої - четвертої статті 242 КАС щодо законності і обґрунтованості судового рішення, його відповідності принципу верховенства права та завданню адміністративного судочинства.
У зв`язку з цим у суду апеляційної інстанції не було передбачених статтею 317 КАС для скасування рішення суду першої інстанції та для задоволення позову. 
Згідно з частиною першою статті 352 КАС суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Відтак, постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2019 підлягає скасуванню, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.08.2019 залишенню в силі.
За правилом частини третьої статті 3 КАС провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
08.02.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15.01.2020 №460-IX, пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Керуючись статтями 349, 352, 355, 356, 359 КАС, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області задовольнити.
Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2019 скасувати, а рішення Окружного адміністративного суду м.   Києва від 21.08.2019 залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	Є.А. Усенко М.М. Гімон   М.Б. Гусак