Ухвала
10 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 521/6903/17
провадження № 61-13577ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником - Гудимою Ігорем Борисовичем , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Юг Сервіс ЛТД», товариства з обмеженою відповідальністю «Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Примор`я» про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Примор`я» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Юг Сервіс ЛТД» (далі - ПП «Юг Сервіс ЛТД») і товариства з обмеженою відповідальністю «Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Примор`я» (далі - ТОВ «ДЗОВ «Примор`я») про стягнення грошових коштів.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 21 квітня 2014 року між приватним підприємцем ОСОБА_3 і публічним акціонерним товариством «Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Примор`я», яке у подальшому змінило організаційно-правову форму на ТОВ «ДЗОВ «Примор`я», укладено договори № 7 та № 8 від 21 квітня 2014 року, а 05 травня 2014 року - договір № 9, згідно з якими ОСОБА_3 поставив товариству товар на загальну суму 215 810 грн 03 коп. ТОВ «ДЗОВ «Примор`я» свої зобов`язання за договорами не виконало і товар не оплатило, незважаючи на направлення відповідних претензій.
01 червня 2014 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 і 
ТОВ «ДЗОВ «Примор`я» укладено договір поставки, згідно з яким 
ОСОБА_4 поставив товариству товар на загальну суму 127 368 грн, проте останнє свої зобов`язання за договором не виконало і товар не оплатило.
30 червня 2014 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 і 
ТОВ «ДЗОВ «Примор`я» укладено договір № 1406, згідно з яким 
ОСОБА_5 поставила товариству товар на загальну суму 
1 361 466 грн 88 коп., проте останнє свої зобов`язання за договором не виконало і товар не оплатило.
Крім того, 12 лютого 2014 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 і ТОВ «ДЗОВ «Примор`я» укладено договір № 12/2/14, згідно з яким ОСОБА_6 зобов`язався власними силами виконати поточний ремонт будівель, що належать товариству. За цим договором підрядник виконав роботи на загальну суму 784 169 грн, проте ТОВ «ДЗОВ «Примор`я» указані роботи у погоджений строк не оплатило.
16 вересня 2014 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 і ПП «Юг Сервіс ЛТД» укладено договір поруки, відповідно до умов якого підприємство поручилося солідарно у повному обсязі відповідати за зобов`язаннями ТОВ «ДЗОВ «Примор`я», що виникли з договору № 12/2/14.
У подальшому права вимоги за цими договорами відступлені товариству з обмеженою відповідальністю «Фарм-ОД» (далі - ТОВ «Фарм-ОД») шляхом укладення договору про відступлення права вимоги (цесії) із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 30 грудня 2016 року, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 - 03 березня 2017 року, приватним підприємцем ОСОБА_3 - 06 березня 2017 року і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 - 07 березня 2017 року.
17 квітня 2017 року ТОВ «Фарм-ОД» відступило ОСОБА_1 права вимоги за договором № 12/2/14 від 12 лютого 2014 року, договорами № 7 і № 8 
від 21 квітня 2014 року, договором № 9 від 05 травня 2014 року, договором б/н від 01 червня 2014 року і договором № 1406 від 30 червня 2014 року.
Оскільки ТОВ «ДЗОВ «Примор`я» не виконало свої зобов`язання з оплати за поставлений товар і надані послуги з поточного ремонту, є підстави для додаткового стягнення з товариства штрафних санкцій та передбачених статтею 625 ЦК України нарахувань.
У зв`язку з вищевикладеним ОСОБА_1 просив:
стягнути з ТОВ «ДЗОВ «Примор`я» заборгованість у розмірі 433 118 грн 50 коп. за договорами № 7, № 8 та № 9, укладеними із приватним підприємцем ОСОБА_3 , з яких: основний борг - 215 810 грн 03 коп., 3% річних - 
19 246 грн 69 коп. і інфляційні втрати - 208 061 грн 78 коп.;
стягнути з ТОВ «ДЗОВ «Примор`я» заборгованість у сумі 2 624 971 грн 72 коп. за договором № 1406, укладеними із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , з яких: основний борг - 1 361 466 грн 88 коп., 3% річних - 
108 380 грн 52 коп. і інфляційні втрати - 1 155 124 грн 32 коп.;
стягнути з ТОВ «ДЗОВ «Примор`я» заборгованість у сумі 265 141 грн 70 коп. за договором б/н, укладеними із фізичною особою-підприємцем 
ОСОБА_4 , з яких: основний борг - 127 368 грн 05 коп., пеня - 
16 910 грн 11 коп., 3% річних - 10 479 грн 50 коп. і інфляційні втрати - 
110 384 грн 04 коп.;
стягнути солідарно з ТОВ «ДЗОВ «Примор`я» і поручителя за його договірними зобов`язаннями - ПП «Юг Сервіс ЛТД», заборгованість у розмірі 2 370 888 грн 29 коп. за договором № 12/2/14, укладеним із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , з яких: основний борг - 784 169 грн, пеня - 833 717 грн 
23 коп., 3% річних - 65 230 грн 36 коп. і інфляційні втрати - 687 771 грн 
70 коп.
У липні 2017 року ТОВ «ДЗОВ «Примор`я» звернулося до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними.
В обґрунтування зустрічного позову зазначило, що укладені із товариством договори № 12/2/14 від 12 лютого 2014 року, № 7 і № 8 від 21 квітня 2014 року, № 9 від 05 травня 2014 року, № 1406 від 30 червня 2014 року і договір б/н від 01 червня 2014 року є фіктивними та в дійсності не виконувалися.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2018 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ТОВ «ДЗОВ «Примор`я» відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2018 року залишено без змін.
У вересні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Гудими І. Б. на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2018 року, постанову Одеського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року, у якій представник заявника просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, суд не дослідив зібрані у справі докази, суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пункт 8 
частини першої та пункти 1, 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).
Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2020 року касаційну скаргу 
представника ОСОБА_1 - адвоката Гудими І. Б. залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.
На виконання вимог вищевказаної ухвали Верховного Суду представником заявника усунуто недоліки касаційної скарги.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно 
до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду 
і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Гудими І. Б. 
на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2018 року, постанову Одеського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог 
статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 
ЦПК України.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до приватного підприємства «Юг Сервіс ЛТД», товариства з обмеженою відповідальністю «Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Примор`я» про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Примор`я» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою представником - Гудимою Ігорем Борисовичем , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року.
Витребувати з Малиновського районного суду м. Одеси вищезазначену цивільну справу (№ 521/6903/17).
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих 
до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до 11 січня 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                          С. Ф. Хопта
 
        Є. В. Синельников
 
        В. В. Шипович