Номер провадження: 22-ц/813/6803/20 
Номер справи місцевого суду: 522/15437/19
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       14.12.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,
переглянувши справу №522/15437/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування заповіту за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2020 року у складі судді Домусчі Л.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 , звернувшись 10 вересня 2019 року до суду з вищеназваним позовом, просила визнати недійсним та скасувати заповіт ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори 14 жовтня 2000 року, зареєстрований в реєстрі за №3-3261 (т.1 а.с.1-4). 
Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.71).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2020 року призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлені питання щодо виконання підпису (розчерку) та рукописного тексту (рукописного запису) « ОСОБА_5 » після слів «Підпис» від імені ОСОБА_4 у Заповіті від 14 жовтня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №3-3261; проведення експертизи доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз; на час проведення експертизи провадження у справі зупинене (т.1 а.с.174-175).
Призначення експертизи мотивовано тим, що предметом спору є визнання заповіту недійсним та скасування заповіту; позивач вважає, що померлий ОСОБА_4 не міг залишити заповіт; що в копії заповіту з архіву можливі втручання шляхом накладення одного тексту на інший; що ОСОБА_4 на складав заповіт та не підписував його тощо.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 8 травня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу суду про призначення експертизи.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду в частині відмови у задоволенні пункту 4 та 5 клопотання про призначення судової експертизи скасувати; задовольнити пункти 4 та 5 клопотання про призначення судової експертизи та викласти резолютивну частину ухвали в запропонованій нею редакції, зокрема, призначити судову комплексну (почеркознавчу та технічні) експертизи, на вирішення яких поставити всі питання, що викладені у клопотанні (т.1 а.с.183-189).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав порушення норм процесуального права полягає в наступному. Позовна заява та клопотання містить припущення, що батько міг залишити заповіт лише на квартиру АДРЕСА_1 , а фраза «що батько залишає усе своє майно, можливо додана до заповіту пізніше за допомогою копіювального апарату, тобто у текст заповіту було втручання шляхом можливого накладення одного тексту на інший». Така правова позиція позивача свідчить про необхідність обов`язково поставити перед експертами питання, зазначеного у пункті 4 клопотання, оскільки без проведення такого дослідження доказати позовні вимоги буде неможливо. Тому, обґрунтування суду першої інстанції, що позивач просила почеркознавчу експертизу, а питання №4 стосується іншого виду судового дослідження, не позбавляло суд призначити ще один різновид технічної експертизи, або обізвати її комплексною експертизою. Питання №4 «Чи одночасно надрукований текст Заповіту від 14 жовтня 2000 року, якщо ні, тоді зазначити який саме фрагмент печатного тексту було надруковано перший, а який наступним? Встановити у який текст Заповіту від 14 жовтня 2000 року були внесені зміни?» дуже важливий доказ для обґрунтування позовних вимог. Позивач подала клопотання про призначення експертизи, а перелік питань в прохальній частині, де є посилання на «почеркознавчу» експертизу, свідчить лише про те, що позивач не має в цій галузі спеціальних знань і не знала, що є різні види експертних досліджень.
У поясненні щодо апеляційної скарги представник в інтересах ОСОБА_2 послався на зловживання позивачем своїми процесуальними правами та затягування розгляду справи з тим, щоб ОСОБА_2 не отримала спадок, так як вона є літньою людиною. ОСОБА_2 є дружиною померлого ОСОБА_4 , з яким проживала разом з 1999 року, а в зареєстрованому шлюбі перебувала з 6 жовтня 2006 року. Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання частково, абсолютно вірно вказав на те, що предметом спору є визнання заповіту недійсним та скасування заповіту. Як підставу для визнання спірного заповіту недійсним позивачем зазначено те, що померлий ОСОБА_4 не міг залишити ніякий заповіт та оскільки підставою позовних вимог є те, що спадкодавець не складав та не підписував заповіт, то суд вірно відмовив у постановленні питання №4 (Чи одночасно надруковані та виконані усі печатні фрагменти тексту у заповіті від 14 жовтня 2000 року, якщо ні, тоді зазначити який текст заповіту було стерто (знищено), а який накладено?), оскільки дане питання не стосується почеркознавчої експертизи, та у поставленні питання №5 (Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_4 в реєстрових книгах самим ОСОБА_4 або іншою особою?), оскільки відомості, що містяться у реєстрі/журналі, не є предметом доказування у даній справі (т.2 а.с.16-18).
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставини (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами доказування, як, зокрема, висновками експертів (ч.1, п.2 ч.2 ст.76 ЦПК України).
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2 ст.89 ЦПК України). 
Між сторонами виник спір щодо заповіту.
Наявність обставин, якими обґрунтовано вимоги, позивач бажав довести висновком експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи. 
Суд призначив почеркознавчу експертизу в порядку статті 103 ЦПК України, на час проведення експертизи відповідно до положень пункту 5 частини 1 статті 252, пункту 9 частини 1 статті 253 ЦПК України суд зупинив провадження у справі.
У сенсі положень частин 2, 7 статті 116 ЦПК України призначення експертизи є способом забезпечення судом доказів; оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційна скарга не містить доводів неправильності забезпечення доказів, чи безпідставності зупинення провадження у справі на час проведення експертизи, вид експертизи відповідає поставленим на її вирішення питанням, що ж до поставлених на вирішення експерта переліку питань, то в силу положень частини 4 статті 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначається судом. Суд апеляційної інстанції на стадії апеляційного перегляду ухвали про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи не має повноважень давати оцінку необхідності забезпечення доказів призначенням експертизи, поставленим на вирішення експерта питанням тощо.
Висновок експерта як доказ не має заздалегідь встановленої сили, такий підлягає оцінці судом в порядку, встановленому статтею 89 ЦПК України. 
ОСОБА_1 не позбавлена процесуального права на забезпечення доказів призначенням технічної тощо експертизи. 
       Процесуальні підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду відсутні.
Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
       Учасники справи в судове засідання 26 листопада 2020 року завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; на розгляді є питання забезпечення доказів, для прийняття рішення в справі наявні матеріли; справа в провадженні апеляційного суду з травня 2020 року, учасники справи мали достатньо процесуального часу для надання суду письмового обґрунтування власних позицій. Справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.        Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2020 року про призначення експертизи в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту та скасування заповіту – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
       Повний текст постанови складено 14 грудня 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська
Судді Г.Я.Колесніков 
Є.С.Сєвєрова