ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/13279/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Пащенко К.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  24 листопада 2020 року                                                                                      м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача    Кузьменка В. В.,
                                     суддів Василенка Я. М., Ганечко О. М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та     зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.04.2020, - 
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві, щодо неврахування Постанови КМУ № 355 від 23.04.2012 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 4 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45  під час здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2018 року у справі № 826/11183/18 та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.04.2020 позовні вимоги задоволено частково.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні вимог.
Апелянт мотивує свої вимоги тим, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив вимоги позивача в частині, оскільки застосував неправильно норми матеріального права, у зв`язку із чим висновки суду не відповідають обставинам справи та положенням чинного законодавства.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. 
Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, та з огляду на встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження. 
Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відкладення розгляду справи спричинить невиправдане порушення процесуального строку її розгляду.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи убачається, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримає пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2018 у справі                  № 826/11183/18 за позовом ОСОБА_1 вирішено:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві  щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно зі ст. ст. 12, 13, 43, 63 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» за вислугу 20 років, звільненому у відставку за станом здоров`я у розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення, замість 61% сум грошового забезпечення за весь період нарахування пенсії.
- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно зі ст. ст. 12, 13, 43, 63 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» за вислугу 20 років, звільненому у відставку за станом здоров`я у розмірі 61 % сум грошового забезпечення за весь період нарахування пенсії.
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо здійснення перерахунку ОСОБА_1 як пенсіонеру органів внутрішніх справ, починаючи з 01 квітня 2012 року по 01 січня 2016 року з врахуванням суми грошового забезпечення у розмірі 6273 грн. ст. ст. 12, 13, 43, 63 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», п.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45.
- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 як пенсіонеру органів внутрішніх справ, починаючи з 01 квітня 2012 року по 01 січня 2016 року з врахуванням суми грошового забезпечення у розмірі 6273 грн. згідно зі ст. ст. 12, 13, 43, 63 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», п.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45.
Вказане рішення набрало законної сили 21.02.2019 та позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.
Листом від 08.04.2019 року 74208/03 позивача повідомлено,  що ГУ ПФУ  в березні 2019 року проведено відповідний перерахунок пенсії позивача в порядку встановленому судовим рішенням.
Разом з тим, з розрахунку від 18.03.2019 на доплату (виплату, утримання) пенсії ОСОБА_1 вбачається, що відповідач не врахував підвищення пенсії, передбачене постановою Кабінету Міністрів України № 355 від 23.04.2012 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Постанова № 355), у в`язку з чим листом від 18.04.2019 позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою, однак, на вказаний лист відповіді не отримав.
27.05.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про отримання публічної інформації.
Листом від 10.05.2019 № 9689503/К-6647 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для проведення перерахунку та підвищення пенсії відповідно до Постанови № 355.
Позивач 05.06.2019 звернувся до Пенсійного Фонду України із заявою щодо зупинення протиправних дій з боку працівників ГУ ПФУ та зобов`язання вчинити дії.
Листом від 10.07.2019 Пенсійний Фонд України надав відповідь на вказану заяву позивача, в якому зазначив, що судове рішення спеціалістами ГУ ПФУ виконано в межах покладених на них зобов`язань.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом та його вимоги задоволено частково судом першої інстанції. 
Апелянт вказує, що при перерахунку пенсії керувався нормами постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям громадян».
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до   Закону № 2262-ХІІ.
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»   (далі - Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Приписами частини 1 статті 9 вказаного Закону передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Положеннями частин 2 та 3 цієї правової норми закріплено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Статтею 10 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що обов`язок нарахування та виплати пенсій покладено на органи Пенсійного фонду.
Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Згідно з частинами третьою та четвертою статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку  та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 (далі - Порядок № 45 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», 01.07.2012 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачу з розрахунку грошового забезпечення в сумі 4 223,67 грн., тобто, без врахування доплати, яка визначена Постановою № 355.
Водночас, відповідно до рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2018 у справі № 826/11183/18 зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу як пенсіонеру органів внутрішніх справ, починаючи з 01 квітня 2012 року по 01 січня 2016 року з врахуванням суми грошового забезпечення у розмірі 6273,00 грн. згідно зі ст. ст. 12, 13, 43, 63 Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», п.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45.
Отже бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві, щодо неврахування Постанови КМУ № 355 та пункту 4 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 під час здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу, за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2018 року у  справі № 826/11183/18 є протиправною.
Відповідно до розрахунку перерахунку пенсії позивача від 18.03.2019, розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2012 становить 3 826,53 грн. без урахування положень Постанови № 355. Відтак, розмір пенсії позивача з 01.04.2012 мав становити 4 247,45 грн. (3 826,53 грн. + 420,92 грн. (де, 420,92 грн. = 11% від 3 826,53 грн.), з 01.09.2012 - 4 706,63 грн. (3 826,53 грн. + 880,10 грн. (де, 880,10 грн. = 23% від 3 826,53 грн.), з 01.01.2013 -  (3 826,53 грн. + грн. 1 339,29 грн. (де, 1 339,29 грн. = 35% від 3 826,53 грн.).
Таким чином, розмір пенсії повинен бути з відображенням в перерахунку за липень-серпень 2012 року суми 4 247,45 грн., за вересень-грудень 2012 року суми 4  706,63 грн. та з січня 2013 по грудень 2015 вказати суму 5  165,82 грн. та судом першої інстанції вірно прийнято рішення про зобов`язання відповідача під час здійснення перерахунку та виплати пенсії, за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2018 року у справі № 826/11183/18, відобразити в перерахунку пенсії починаючи з січня 2016 року та в подальшому в Графі «Підлягало виплаті» суму пенсії в розмірі 5  165,82 грн.
У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Таким чином, беручи до уваги кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, та колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.04.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та     зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.04.2020 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           Я. М. Василенко

О. М. Ганечко

Повний текст постанови виготовлено 24.11.2020