ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/3119/20                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

     12 жовтня 2020 року                                                                       м. Київ
             Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
  Головуючого судді:                                                                 Коротких А.Ю.,
  суддів:                                                                                       Сорочка Є.О.,
                                                                                                     Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" про визнання протиправною та скасування постанови, -
                                                В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" про визнання протиправною та скасування постанови.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми процесуального права.
Сторони були належним чином повідомлені про дату апеляційного розгляду справи - 12 жовтня 2020 року, проте у судове засідання не з`явилися. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з інформацією з Єдиного реєстру боржників, приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. відкрито виконавче провадження №61571831 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича №3746 від 14.03.2020 року щодо стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 8368,10 грн.
Вважаючи протиправною постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, позивач звернулась з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Початок примусового виконання рішення регламентований статтею 26 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ від 02.06.2016 року (далі - Закону №1404).
Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону №1404 визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною 3 статті 26 Закону №1404 визначено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
Згідно з частиною 1 статті 19 Закону №1404 право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.
Відповідно до частини 1 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1404 приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Отже, чинне законодавство, яке регламентує спірні правовідносини, не містить застереження про здійснення виконавчого провадження виключно за місцем реєстрації місця проживання боржника. 
Враховуючи викладене, приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи за місцем проживання або перебування боржника - фізичної особи, незалежно від місця реєстрації боржника.
Аналіз наведених положень Закону №1404-VIII дає підстави для висновку, що приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку приватний виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.
Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом, зокрема, у своїй постанові від 08.04.2020 року у справі № 804/6996/17.
Як встановлено першої інстанції судом, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 є: АДРЕСА_1 , що вбачається з наявної у матеріалах справи копії витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №3215-894671-2017, який виданий Ірпінським міським відділом Управління Державної міграційної служби України в Київській області.
Згідно з даними Єдиного реєстру приватних виконавців України (https://erpv.minjust.gov.ua/), виконавчим округом приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни є місто Київ.
Відтак, місце проживання ОСОБА_1 не знаходиться на території виконавчого округу приватного виконавця Дорошкевич В.Л., відповідно, виконавчий документ, виданий приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. щодо стягнення з ОСОБА_1 коштів, прийнято відповідачем до виконання не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи.
Крім того, з наявних у матеріалах справи доказів не вбачається наявність у позивача майна в межах виконавчого округу приватного виконавця Дорошкевич В.Л.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                
Керуючись ст.ст. 243,  250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328    КАС України, суд
                                                  П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

  Головуючий суддя:                                                                         Коротких А.Ю.

         Судді:                                                                                                 Сорочко Є.О.

                                                                                                                     Чаку Є.В.