ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року 

м. Київ
справа № 826/5228/17
адміністративне провадження № К/9901/1719/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу 
за касаційною скаргою Шевченко Олени Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду 18.12.2018 (колегія у складі суддів Вівдиченко Т.Р., Файдюка В.В., Чаку Є.В.)
у справі № 826/5228/17 
за позовом ОСОБА_1 
до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" Федорченка Андрія Володимировича 
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1.          18.04.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" Федорченка Андрія Володимировича, в якому просив: 
-          визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк» Федорченка Андрія Володимировича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу від 16.06.2014  №F/01/3mH/1704; 
-          зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк» Федорченка Андрія Володимировича та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити інформацію про ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу від 16.06.2014 №F/01/3mH/1704.
2.          Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.2018 позов задоволено частково:
- визнано протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк», оформлену листом від 21.03.2017 №343/14, включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві «Фортуна-Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
- зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни до бази даних про вкладників Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк» на паперових та електронних носіях разом із відповідним супровідним листом щодо ОСОБА_1 , як вкладника Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк», який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу від 16.06.2014 №F/01/3mH/1704.
3.          Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду 18.12.2018 апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" Федорченка Андрія Володимировича задоволено; рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.2018 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
4.          14.01.2019 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Позивача на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду 18.12.2018. У касаційній скарзі Позивач із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
5.          21.01.2019 ухвалою Верховного Суду було відкрито провадження.
6.          Позивач заявляв клопотання про розгляд справи за участі сторін, однак відповідно до ч.1 ст. 343 КАС України попередній розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Фортуна-Банк» було укладено договір банківського вкладу від 16.06.2014 №F/01/3mH/1704, відповідно до умов якого банк відкриває вкладнику рахунок № НОМЕР_1 F/01/3 mH/1704 в Публічному акціонерному товаристві «Фортуна-Банк». Вкладник не пізніше 16.06.2014 надає банку, а банк зараховує на депозитний рахунок грошові кошти (вклад) в сумі 140 000, 00 грн.
8.          На підставі рішення Правління Національного банку України від 26.01.2017 №55-рш/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 27.01.2017 №320 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Фортуна-банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».
9.          Згідно з цим рішенням розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 27.01.2017 до 26.02.2017 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора Публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Федорченку Андрію Володимировичу на один місяць з 27.01.2017 до 26.02.2017 включно.
10.          Згодом відповідно до рішення Правління Національного банку України від 21.02.2017 №89-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 21.02.2017 №665, «Про початок процедури ліквідації АТ «Фортуна-Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».
11.          Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк» з 22.02.2017 до 21.02.2019 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Федорченку Андрію Володимировичу строком на два роки з 22.02.2017 до 21.02.2019 включно.
12.          Листом від 21.03.2017 №343/14 ОСОБА_1 повідомлено про відсутність правових підстав для включення його до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк», за яким вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки позивач є пов`язаною з Публічним акціонерним товариством «Фортуна-Банк» особою, як асоційована особа.
13.          Позивач не погодився з бездіяльністю відповідача щодо не включення даних про нього до реєстру вкладників банку, звернувся до суду з позовом.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14.          Суд першої інстанції задовольнив позов, оскільки протиправними діями відповідача були порушені гарантовані частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» права позивача на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, суд вважає, що належним захистом прав позивача, враховуючи приписи Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, буде зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідні зміни до бази даних про вкладників ПАТ «Фортуна-Банк» на паперових та електронних носіях щодо позивача як вкладника публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк», який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу від 16.06.2014 №F/01/3mH/1704.
15.          Суд апеляційної інстанції не погодився з таким висновком суду першої інстанції та зазначив, що так як ОСОБА_1 є пов`язанною особою з Публічним акціонерним товариством «Фортуна-Банк», як асоційована особа, керуючись редакцією Закону, яка діяла на час віднесення банку до категорії неплатоспроможних, Фонд не відшкодовує кошти даної категорії вкладників.
16.          Отже, відмова Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві «Фортуна-Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є правомірною.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

17.          У касаційній скарзі скаржник вказує на те, що суд апеляційної інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що позивач є асоційованою з пов`язаною особою банку, оскільки суд повинен був застосовувати Закон, який діяв на момент укладання договору банківського вкладу, а саме статтю 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яка діяла у редакції, що не передбачала поширення на асоційовану особу члена правління банку обмежень, встановлених цією статтею.
18.          Скаржник зазначає, що не є особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік.
19.          11.02.2019 надійшов відзив від Відповідача. Відповідач  просив рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін, оскільки він діяв в межах норм законодавства та правомірно не включив Позивача до Переліку вкладників.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, та дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення з огляду на таке.
21.          Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ФГВФО, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Закон № 4452-VI).
22.          Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
23.          Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.
24.          Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
25.          Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
26.          Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
27.          Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
28.          Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.
29.          Гарантії Фонду   є формою участі держави у системі гарантування вкладів фізичних осіб, передбаченої Законом № 4452-VI; для виконання Фондом відповідних зобов`язань можуть залучатися бюджетні кошти; рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодування сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження по виведенню з ринку неплатоспроможних банків (статті 2, 25).
30.          Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, мала у такому банку вклад (від 10 грн.), відшкодування суми коштів, зокрема, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн.
31.          Отже, Закон № 4452-VI пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.
32.          Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, на дату прийняття Правлінням НБУ постанови від 26.01.2017 № 55-рш/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» до категорії неплатоспроможних» на депозитному рахунку ОСОБА_1 знаходилася сума 140 000, 00  грн.
33.          Разом з тим, Уповноваженою особою Фонду позивача не було включено до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів ФГВФО.
34.          Відповідно до частини першої статті 34 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.
35.          Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до пункту 16 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, називається тимчасовою адміністрацією.
36.          Відповідно до частини другої статті 34 Закону № 4452-VI не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України».
37.          Частинами третьою, п`ятою цієї статті також передбачено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.
38.          Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.
39.          Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.
40.          За частиною третьою цієї ж статті правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.
41.          Закон № 4452-VI визначає порядок складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, а також підстави та умови, за наявності яких відшкодування суми коштів за банківським вкладом фізичним особам за рахунок коштів ФГВФО не здійснюється.
42.          Апеляційний суд до спірних правовідносин застосував положення статті 26 Закону №4452-VI у редакції, що була чинною на момент прийняття рішення Правлінням Національного банку України про віднесення ПАТ «Фортуна Банк» до категорії неплатоспроможних (26.01.2017).
43.          Згідно з положеннями пункту 4 частини четвертої статті 26 Закону № 4452-VI (у редакції, чинній з 12.08.2015) Фонд не відшкодовує кошти, зокрема, розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом року до дня прийняття такого рішення).
44.          Статтею 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено перелік пов`язаних з банком осіб. Зокрема, до таких відносяться, зокрема, керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів правління банку; асоційовані особи будь-якої фізичної особи, зазначеної в пунктах 1-5 цієї частини.
45.          Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що пов`язаною з банком може бути, зокрема, особа, яка підпадає під ознаки, визначені у пунктах 1-9 частини першої статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», асоційовані особи з такими особами. Однією з категорій пов`язаних з банком осіб є член правління банку.
46.          Судом першої інстанції встановлено, що батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 був членом правління Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк».
47.          На цій підставі суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про те, що позивач є асоційованою особою (сином) члена правління банку, тобто підпадає під ознаки пов`язаної з банком особи, відтак, розміщена позивачем сума банківського вкладу не підлягає відшкодуванню за рахунок коштів ФГВФО на підставі пункту 4 частини четвертої статті 26 Закону № 4452-VI, оскільки до спірних правовідносин було застосовано норми закону, які були чинними на момент віднесення банку до категорії неплатоспроможних.
48.          Разом з тим, суд першої інстанції, застосувавши до спірних правовідносин редакцію статті 26 Закону № 4452-VI, що була чинною на момент укладення договору банківського вкладу, дійшов до висновку, що обмеження, визначені частиною четвертою цієї статті не поширюються на асоційовану особу члена правління, задовольнив адміністративний позов, визнавши протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду щодо включення позивача до переліку осіб, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду.
49.          Вирішуючи питання про правильність застосування норм матеріального права судами першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів виходить з наступного.
50.          На момент укладення договору банківського вкладу та додаткової угоди до нього та зарахування на нього грошових коштів у загальній сумі 200000 грн (з 17 по 27.06.2014), чинною була інша редакція статті 26 Закону № 4452-VI. Зокрема, положеннями частини четвертої цієї статті (у редакції, чинній на момент укладення договору банківського рахунку) передбачалось, що Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 10) за вкладами у банківських металах.
51.          Тобто, встановлені частиною четвертою статті 26 Закону № 4452-VI (у редакції, чинній до 12.08.2015) обмеження поширювались, зокрема, на членів правління (ради директорів), якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік. Разом з тим, на асоційованих осіб з членом правління банку вказані обмеження не поширювались.
52.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що батько позивача ОСОБА_3 з 2013 року до 14.03.2017 входив до членів правління банку за посадою (керівник юридичного департаменту), що підтверджується наказом про звільнення від 14.03.2017 №24-П.
53.          16.07.2015 було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку», який набув чинності з 12.08.2015. Цим Законом, зокрема, було внесено зміни до статті 26 Закону № 4452-VI, відповідно до яких частину четверту викладено у новій редакції.
54.          Вирішуючи питання про те, яка редакція статті 26 Закону № 4452-VI має бути застосована до спірних правовідносин (які тривають у часі), колегія суддів враховує, що особливістю провадження в адміністративних справах є те, що за загальним правилом спір вирішується шляхом оцінювання правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у певний момент часу (момент прийняття рішення або вчинення дії за зверненням суб`єкта приватного права; момент неприйняття рішення (нездійснення дії), коли існував відповідний обов`язок щодо його прийняття (здійснення дії). При цьому, зміна законодавчого регулювання відповідних обов`язків суб`єкта владних повноважень у майбутньому, як правило, не впливає на оцінку судом правомірності його дій, рішень або бездіяльності у момент їх фактичного здійснення (прийняття), незалежно від інстанції та часу розгляду позову, апеляційної або касаційної скарги.
55.          Відступлення від такого підходу можливе у виняткових випадках, зокрема, за умови, коли суб`єкт приватного права мав «легітимні очікування» стосовно рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які не були реалізовані у зв`язку з тим, що суб`єкт владних повноважень прийняв протилежне рішення, обґрунтовуючи його законодавчими змінами, які у свою чергу не повністю відповідають принципу пропорційності.
56.          У справі, що розглядається, суд бере до уваги, що хоча договір банківського вкладу та розміщення суми вкладу було здійснено у період чинності редакції Закону № 4452-VI до 12.08.2015, однак, уклавши у січні 2017 року додаткову угоду з ПАТ «Фортуна Банк» позивач фактично вступив у нові правовідносини з банком, що створило умови для застосування до спірних правовідносин Закону № 4452-VI у редакції, чинній на момент виникнення нових правовідносин, тобто після 12.08.2015. Оскільки позивач уклав додаткову угоду з банком, якою погодився з пролонгацією строку розміщення вкладу, після 12.08.2015, відтак, зміни, що відбулися у законодавстві, мають поширюватися на нові правовідносини з банком.
57.          З огляду на це, Суд вважає, що до спірних правовідносин має застосовуватися редакція статті 26 Закону № 4452-VI, яка була чинною після 12.08.2015, оскільки саме ця редакція була чинною на момент вступу позивача у нові правовідносини з банком.
58.          Аналогічна позиція відображена у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №826/5238/17, і Суд не вбачає підстав для відступу від неї.
59.          За таких обставин, Суд дійшов висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд апеляційної інстанції, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в рішенні апеляційного суду повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
60.          Враховуючи, що касаційний суд залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, то в силу частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 343, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Шевченко Олени Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду 18 грудня 2018 року у справі № 826/5228/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб