ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2020 року          м.Дніпро         Справа №  908/408/19

          Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  Іванова О.Г. (доповідач), 
суддів: Дарміна М.О., Березкіної О.В.
при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.
представники сторін:
від позивача: Машкіна В.М. адвокат, довіреність б/н  від 11.11.2020 р.;
від відповідача: Круть В.В. адвокат, довіреність №25  від 01.01.2020 р.;
представник  ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Запоріжзв`язоксервіс" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.08.2020, постановлену суддею Гороховим І.С., повний текст якої підписаний 26.08.2020 за результатами розгляду заяви Приватного акціонерного товариства "Запоріжзв`язоксервіс" про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником  у справі №908/408/19          
за позовом Приватного акціонерного товариства "Запоріжзв`язоксервіс", м.З апоріжжя
до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго",  м. Запоріжжя
про стягнення 5 876 021,64 грн.

особа, яка має заборгованість перед боржником: Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат", м. Запоріжжя

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.08.2020 у справі 908/408/19 у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Запоріжзв`язоксервіс" про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником у справі 908/408/19, відмовлено у повному обсязі. 
Не погодившись із вказаною ухвалою, Приватне акціонерне товариство "Запоріжзв`язоксервіс" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм процесуального права, просить ухвалу господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким звернути стягнення на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат", яке має заборгованість перед Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" в розмірі 34 623 353,73 грн. згідно рішення Господарського суду Запорізької області від 06.12.2010 у справі №10/339/10, на користь Приватного акціонерного товариства "Запоріжзв`язоксервіс" в рахунок погашення заборгованості в загальній сумі 5814317,57 грн., яка складається з 4682862,42 грн. - основного боргу (за комісійною винагородою), 505349,33 грн. - пені, 129543,12 грн. - 3% річних, 410636,83 грн. - інфляційних втрат та 85925,87 грн. - судового збору, згідно рішення Господарського суду Запорізької області від 02.08.2019 у справі №908/408/19.
При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що:
- спосіб стягнення в порядку ст. 336 ГПК України виключає можливість подвійного стягнення, що підтверджується також і практикою Верховного Суду;
- виконання ухвал про задоволення заяв поданих в порядку ст. 336 ГПК України у будь-якому випадку призводить до зміни черговості задоволення вимог кредиторів, але ж і жоден з кредиторів, вимоги яких об`єднані у зведене виконавче провадження, не позбавлений права звернутися до суду у порядку ст. 336 ГІЖ України;
- суд, в порушення п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, не сприяв заявнику в реалізації його прав і у той же час, вважав, що заявник не довів наявність заборгованості перед ним, тоді як заборгованість Боржника (Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго") на користь Приватного акціонерного товариства "Запоріжзв`язоксервіс" є безспірною і встановлена рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.08.2019 у справі №908/408/19, яке не виконується, оскільки  11.11.2019 у день відкриття виконавчого провадження № 60553554 винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, тобто заборгованість встановлена рішенням суду не змінилася і складає 5  814  317,57 грн;
- суд необґрунтовано не застосував ч. 1 ст. 75 ГПК України, враховуючи, що представник ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" не надав належних доказів, які б спростували наявність його заборгованості перед ПАТ "Запоріжжяобленерго", а представник боржника підтвердила наявність заборгованості;
- доказом існування заборгованості за рішенням є і відсутність у матеріалах справи постанови про закінчення виконавчого провадження із виконавчим документом -  наказом про примусове виконання рішення у справі №908/408/19, що передбачається п. 9 ч. 1 та ч. 3 ст. 39 Закону України  "Про виконавче провадження";
- заявником дотримано всіх вимог передбачених ГПК, які ставляться для заяв про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам.

Відповідач, Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго", у відзиві на апеляційну скарги проти її задоволення заперечує, зазначає, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 358-р затверджено перелік об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році, до якого включено ПАТ "Запоріжжяобленерго". Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 36-р "Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності" продовжено приватизацію об`єктів державної власності, включених до переліку, рішення про приватизацію яких були прийняті в 2018 році.
Задоволення вимог одного із стягувачів зведеного виконавчого провадження, без урахування черговості та пропорційності задоволення вимог, встановлених законом, суперечить нормам закону та порушує права інших стягувачів. Крім того, відступлення права вимоги без погодження орану приватизації до завершення приватизації суперечить нормам закону.

Особа, яка має заборгованість перед боржником, Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат", проти доводів апеляційної скарги заперечила, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення,   оскаржувану ухвалу - без змін. Зазначає, що матеріали справи не містять та заявником не надано жодного доказу на підтвердження щодо заборгованості, наявної у ПАТ "Запоріжжяобленерго" станом на момент розгляду даної заяви, яка залишається не погашеною, що позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність у ПАТ "Запоріжжяобленерго" заборгованості перед ПрАТ "Запоріжзв`язоксервіс" та встановити розмір такої заборгованості.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2020 (колегія суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), судді Дармін М.О., Березкіна О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Запоріжзв`язоксервіс" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.08.2020 у справі №908/408/19; судове засідання призначено на 22.10.2020. 
Зважаючи на неможливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Заводським районним судом міста Запоріжжя, в якому бажав взяти участь Відповідач, не вихід на зв`язок для участі у засіданні представника Позивача, неявку в судове засідання всіх учасників провадження, з метою об`єктивного повного та всебічного розгляду апеляційної скарги, дотримання рівності сторін та змагальності процесу, 22.10.2020 розгляд справи відкладено на 25.11.2020.
В судовому засіданні 25.11.2020 Центральним апеляційним господарським судом були оголошені вступна та резолютивна частини постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вислухав пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.08.2018 у справі № 908/408/19 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Запоріжзв`язоксервіс" до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про стягнення заборгованості за договором від 27.04.09 № 041/04-09 у розмірі 5  834  952,61 грн задоволено частково.
Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Запоріжзв`язоксервіс" 4  682  862 грн. 42 коп. основного боргу (за комісійною винагородою), 505    349 грн. 33 коп. пені, 129  543  грн. 12 коп. 3 % річних, 410  636 грн. 83 коп. інфляційних втрат та 85  925 грн. 87 коп. судового збору. 
В іншій частині позову відмовлено.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.10.2019 у справі № 908/408/19 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" залишено без задоволення; рішення Господарського суду Запорізької області від 02.08.2018 у справі № 908/408/19 - залишено без змін.
Господарським судом Запорізької області 31.10.2019 видано відповідний наказ.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.02.2020 у справі № 908/408/19 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" повернуто скаржнику.

Постановою державного виконавцем Вознесенівського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро про відкриття виконавчого провадження від 11.11.2019 ВП № 60553554 відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2019 № 908/408/19.
Постановою державного виконавця Вознесенівського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро від 11.11.2019 ВП № 60553554 зупинено вчинення дій з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2019 № 908/408/19 на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України    "Про виконавче провадження", а саме: у зв`язку із включенням ПАТ "Запоріжжяобленерго"  до переліку об`єктів великої приватизації державної власності згідно з  розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 358-р, до усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій.
Постановою державного виконавця Вознесенівського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро від 11.11.2019 виконавче провадження ВП №60553554 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 53254372, яке веде Вознесенівський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області.

Рішенням Господарського суду Запорізької області № 10/339/10 від 06.12.2010 позов ВАТ "Запоріжжяобленерго" до КП "Запорізький титано-магнієвий комбінат" задоволено.
Стягнуто з Казенного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат", на користь ВАТ "Запоріжжяобленерго"  - заборгованість за спожиту активну електричну енергію в сумі 34 232 677,50 грн, 100 000 грн пені, 91 060,02 грн інфляційні нарахування; 173 880,21 грн три відсотки річних; 25    500,00 грн витрат по держмиту та 236,00 грн витрат на ІТЗ судового процесу.  
Господарським судом Запорізької області 20.12.2010 видано відповідний наказ № 10/339/10.
В подальшому, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.02.2015 за заявою ВАТ    "Запоріжжобленерго"    було замінено сторону у виконавчому проваджені з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 20.12.2010 у справі №10/339/10, а саме: замінено стягувача - Відкрите акціонерне товариство     "Запоріжжяобленерго"    на стягувача - Приватне акціонерне товариство    "Холдингова компанія    "Енергомережа".
Підставою для заміни стягувача у виконавчому провадженні стало укладання 22.12.2014 між ВАТ    "Запоріжжяобленерго"    (первісний кредитор), ПрАТ    "Холдингова компанія    "Енергомережа"    (новий кредитор) і ДП    "Запорізький титано-магнієвий комбінат"    (боржник) договору № 651214/42 про відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор відступив, а новий кредитор прийняв на себе право вимоги до боржника - Державного підприємства    "Запорізький титано-магнієвий комбінат"    по оплаті заборгованості за договором на користування електричною енергією № 76/199 від 01.07.2000 в сумі 17 014 446,03 грн., яка розстрочена на підставі ухвали Господарського суду Запорізької області від 18.11.2013.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2017 у справі № 910/2694/16 визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 22.12.2014 № 651214/42, укладений між відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго", приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Енергомережа" та Державним підприємством "Запорізький титано-магнієвий комбінат". Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2017 у справі № 910/2694/16 змінено в мотивувальній частині, викладено мотивувальну частину в редакції даної постанови. В решті - рішення господарського суду залишено без змін.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.03.2018 здійснено процесуальне правонаступництво та зазначено: відповідачем у справі вважати Товариство з обмеженою відповідальністю    "Запорізький титано-магнієвий комбінат"    (код ЄДРПОУ 38983006). Задоволено заяву Публічного акціонерного товариства     "Запоріжжяобленерго"     про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Запорізької області від 11.02.2015 у справі №10/339/10. Скасовано ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.02.2015 у справі №10/339/10 про заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 20.12.2010 у справі № 10/339/10 та прийнято нову, якою у задоволенні заяви відмовлено.
Апеляційним господарським судом при розгляді справи також встановлено, що постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.01.2019 у справі №10/339/10, постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП № 27535592 від 01.04.2015  визнано недійсною.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.03.2019 у справі 10/339/10, яка залишена в силі постановою Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 визнано бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МУЮ Клименко Р.В. щодо не відновлення виконавчого провадження ВП №27535592 неправомірною та зобов`язано державного виконавця    відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МУЮ прийняти постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №27535592 та вжити заходів примусового виконання.
Згідно письмових пояснень ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат",  20.06.2019 державним виконавцем  відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 27535592.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.08.2019 у справі № 10/339/10 видано дублікат наказу Господарського суду Запорізької області від 20.12.2010 у справі № 10/339/10.          
На час розгляду справи докази про сплату заборгованості ТОВ "ЗТМК" на користь стягувача ПАТ "Запоріжжяобленерго" за наказом № 10/339/10 жодною стороною не надані.

10.08.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Запоріжзв`язоксервіс" в порядку ст. 336 ГПК України про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником  у справі № 908/408/19.
Заява    мотивована тим, що вчинення виконавчих дій по примусовому виконанню рішення у справі №  908/408/19 про стягнення на користь позивача заборгованості з ПАТ  "Запоріжжяобленерго"  на даний час зупинено, однак, заборгованість  в сумі 5 876 021,64 грн. залишається непогашеною. Боржник є кредитором Казенного підприємства   "Запорізький титано-магнієвий комбінат", правонаступником  якого   є   ТОВ    "Запорізький титано-магнієвий комбінат",    відповідно до рішення Господарського суду Запорізької області від 06.12.2010 у справі № 10/339/10 про стягнення з останнього заборгованості за спожиту активну електричну енергію. Рішення у вказаній  справі набрало законної 20.12.2010 та відповідно до обставин, встановлених  ухвалою суду від 15.08.2019 у справі № 10/339/10,  наказ з виконання рішення у цій справі перебуває на примусовому виконанні.
Враховуючи положення ст. 336 ГПК України, ПрАТ "Запоріжзв`язоксервіс" просить суд звернути стягнення на грошові кошти ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат", яке має заборгованість перед ПуАТ "Запоріжжяобленерго" у розмірі 34    623    353,73 грн згідно з рішенням Господарського суду Запорізької області № 10/339/10 від 06.12.2010 на користь ПрАТ "Запоріжзв`язоксервіс" в рахунок погашення заборгованості в загальній сумі 5    814    317,57 грн.

Відмовляючи в задоволенні поданої Позивачем заяви про звернення стягнення на грошові кошти, які належать ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат", що має заборгованість перед боржником, суд першої інстанції виходив із наступного.
Станом на момент розгляду даної заяви, суд не має змоги встановити розмір наявної заборгованості ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" перед ПАТ "Запоріжжяобленерго" за наказом Господарського суду Запорізької області 20.12.2010 № 10/339/10. Доказів на підтвердження сплати ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" заборгованості за наказом Господарського суду Запорізької області 20.12.2010 № 10/339/10 учасниками справи до матеріалів справи не надано. В судовому засіданні 21.08.2020 представники відповідача та ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" підтвердили наявність у ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" заборгованості за наказом Господарського суду Запорізької області 20.12.2010 № 10/339/10, проте суми вказаної заборгованості станом на час розгляду заяви не зазначили та доказів суду не надали.    
У випадку задоволення заяви ПрАТ "Запоріжзв`язоксервіс" про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником  це може призвести до подвійного стягнення суми боргу, що є неприпустимим. 
Також, заявником не надано доказів відносно заборгованості, яка наявна у ПАТ "Запоріжжяобленерго" на час розгляду даної заяви на предмет її погашення, що перешкоджає встановленню дійсного розміру заборгованості боржника перед ПрАТ "Запоріжзвязоксервіс". 

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.
Відповідно до ч. 1  ст. 336 Господарського процесуального кодексу України  суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Згідно з ч. 4  ст. 336 Господарського процесуального кодексу України  суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.
У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником (ч. 8).
Предметом дослідження суду, у даному випадку, буде факт наявності заборгованості, що підтверджується належними доказами, зокрема, це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які виконавець просить звернути стягнення.
Аналогічна правова позиція щодо предмету дослідження у даній категорії справ висловлена у постановах Верховного Суду у справі №925/1048/17 від 23.07.2018, у справі №912/2199/17 від 10.07.2019, у справі №927/313/18 від 01.08.2019.

Звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми (частина 9 ст. 336 ГПК України).
Порядок виконання ухвали неодноразово було роз`яснено у рішеннях Верховного Суду, зокрема у постанові від 8 листопада 2019 року по справі № 910/7023/19, в якій зазначено, що особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою.
Власне, роз`яснений Верховним Судом порядок виконання ухвал про задоволення заяв поданих в порядку ст. 336 ГПК України у будь-якому випадку призводить до зміни черговості задоволення вимог кредиторів, але ж і жоден з кредиторів вимоги яких об`єднані у зведене виконавче провадження, не позбавлений права звернутися до суду у порядку ст. 336 ГПК України.
На підставі викладеного, колегія суддів не погоджується з висновком  господарського суду, що у випадку задоволення заяви ПрАТ "Запоріжзв`язоксервіс" про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, це може призвести до подвійного стягнення суми боргу.

Також колегія суддів не погоджується з висновком господарського суду про те, що станом на момент розгляду даної заяви суд не має змоги встановити розмір наявної заборгованості ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" перед ПАТ "Запоріжжяобленерго" за наказом Господарського суду Запорізької області 20.12.2010 № 10/339/10, оскільки заборгованість Боржника (Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго") на користь ПАТ "Запоріжзв`язоксервіс" є безспірною і встановлена рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.08.2019 у справі № 908/408/19.
Вказане рішення не виконувалося, адже 11.11.2019 у день відкриття виконавчого провадження № 60553554 винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій. Тож, відповідачем не надано доказів того, що заборгованість, встановлена рішенням суду, змінилася і є меншою за 5 814 317,57 грн.
Щодо заборгованості ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" перед ПАТ "Запоріжжяобленерго" на підставі рішення у справі №10/339/10, то колегія суддів приймає до уваги, що Позивач не є стороною вказаної справи і виконавчого провадження, тож надати інформацію про стан виконання рішення об`єктивно немає можливості.
У той же час, представник ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" підтвердив, що заборгованість існує.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Однак, суд першої інстанції вказане положення не застосував.
Крім того, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" належить до компетенції виконавця під час здійснення виконавчого провадження (п. 1., 3 ч. 3 ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження").
Тобто, навіть у випадку якщо на момент прийняття виконавчого документу до виконання борг змінився, саме виконавець повинен та має усі необхідні для цього повноваження щоб здійснити перевірку та встановити дійсний розмір заборгованості під час вчинення виконавчих дій.
Окрім того, доказом існування заборгованості за рішенням є і відсутність у матеріалах справи постанови про закінчення виконавчого провадження за виконавчим документом - наказом про примусове виконання рішення у справі №908/408/19 (п. 9.ч. 1 та ч. 3 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження").
Як вже зазначалося, особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою.
З огляду на це колегія суддів вважає помилковим покладення господарським судом на стягувача тягаря доведення стану виконання (часткового виконання) рішення суду у цій же справі. Як підтверджено матеріалами справи, Позивач подав до суду доказ відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду. Доказів закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу сгягувачу судам надано не було.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими відповідні доводи апеляційної скарги. 

Частиною 2 ст. 336 ГПК України передбачено, що суд відмовляє в задоволенні такої заяви:
- якщо вона подана після закінчення строку позовної давності для відповідної вимоги боржника до такої особи,
- або строку на пред`явлення до виконання виконавчого документа про стягнення коштів з такої особи на користь боржника за судовим рішенням, що набрало законної сили.
Тобто, законом передбачено виключний перелік - дві підстави для відмови у задоволенні цієї заяви.
Враховуючи викладене, заявником дотримано всіх вимог, передбачених ГПК України, які ставляться для заяв про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам.

В той же час, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України № 36-р від 16.01.2019 "Про затвердження переліку об?єктів великої приватизації державної власності", ПАТ "Запоріжжяобленерго" включено до цього переліку.
Пункт 12 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" зобов?язує виконавця зупинити вчинення виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.
Стаття 75 Закону України "Про ринок електроенергії" встановлює, що покупці електричної енергії, які купують електричну енергію в електропостачальників, вносять плату за отриману електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника в одному з уповноважених банків. На кошти, що знаходяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання електропостачальників, оператора системи передачі та оператора ринку, не може бути звернено стягнення за зобов`язаннями цих учасників ринку.  У разі перерахування коштів за електричну енергію та послуги на інші рахунки, ніж поточні рахунки із спеціальним режимом використання, у випадках, визначених цією статтею, отримувачі повинні повернути ці кошти у триденний строк з моменту їх отримання. У разі неповернення у цей строк коштів, сплачених на інші рахунки, ніж поточні рахунки із спеціальним режимом використання, ці суми підлягають стягненню до державного бюджету як санкція за вчинене правопорушення. Зарахування коштів до державного бюджету не звільняє їхніх отримувачів від повернення цих коштів відповідному учаснику ринку.
Колегія суддів зазначає, що за рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.12.2010 у справі № 10/339/10 стягнуті з КП "ЗТМК" на користь ВАТ "Запоріжжяобленерго" кошти  підлягають перерахуванню на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання. 
Стаття 75 Закону України "Про електричну енергію" забороняє перерахування таких коштів на інші рахунки і встановлює майнову відповідальність за неповернення даних коштів, у разі їх перерахування на інші рахунки та не звільняє від повернення цих коштів енергопостачальнику.
Дана норма Закону імперативно зазначає, що кошти за спожиту електроенергію підлягають перерахуванню виключно на рахунок зі спеціальним режимом використання електропостачальника і на ці кошти не може бути звернено стягнення за зобов?язаннями електропостачальника. 

Крім того, статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" передбачено застосування судами Конвенції та практики Європейського Суду з прав людини, як джерела права.
Європейський суд в п.30 рішення від 9 січня 2007 року у Справі "Інтерсплав проти України", вказує на те, що поняття "майно" у першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві (див. рішення у справі Beyeler v. Italy [GC], N 33202, п. 100, ЄСПЛ 2000-I).
У п.21 справи "Федоренко проти України", заява № 25921/02, рішення від 1 червня 2006 р.,  Суд нагадує, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності (cf., Pressos Compania Naviera S. A. v. Belgium, рішення від 20 листопада 1995 року, серія А, № 332, с. 21, п. 31).
У справі "Гайдук та інші проти України", заява № 45526/99 і 46099/99, ухвала від 2 липня 2002 р., Суд нагадує, що згідно з постійною практикою органів Конвенції поняття "майна" в розумінні статті 1 Протоколу № 1 може охоплювати як "фактичне майно" (див. рішення у справі Ван дер Мусселе проти Бельгії від 23 листопада 1983 р., серія А № 70, с. 23, п. 48), так і майнові цінності, в тому числі боргові вимоги, згідно з якими заявник може претендувати щонайменше на "законне сподівання" на фактичне користування правом власності (див. рішення в справі "Пайн Велей Девелопментс ЛТД та інші проти Ірландії від 29 листопада 1991 р., серія А № 222, с. 23, п. 51, в справі "Пресос Компанія Навієра СА проти Бельгії від 20 листопада 1995 р., серія А № 332, с. 21, п. 31).
З урахуванням усталеної практики Європейського Суд кошти, які ТОВ "ЗТМК" зобов?язано сплатити ПАТ "Запоріжжяобленерго" є майном останнього.
А відповідно до п.12 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження стосовно ПАТ "Запоріжжяобленерго" зупинено у зв?язку з включенням боржника до переліку об?єктів, що підлягає приватизації. Отже, звернення стягнення на майно ПАТ "Запоріжжяобленерго", до якого відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу належать й кошти, які ТОВ "ЗТМК" зобов?язано сплатити ПАТ "Запоріжжяобленерго" на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 20.12.2010 у справі № 10/339/10, неможливе.
Саме з цих мотивів, а не мотивів, наведених господарським судом, заява Приватного акціонерного товариства "Запоріжзв`язоксервіс" про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником у справі 908/408/19 задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 1 частини першої та  частини четвертої статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права; зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Через невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням ст. 336 ГПК України, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Запоріжзв`язоксервіс" підлягає частковому задоволенню. 
Слід змінити мотивувальну частину ухвали Господарського суду Запорізької області від 21.08.2020 у справі №908/408/19, виклавши її в редакції даної постанови. В іншій частині ухвалу господарського суду необхідно залишити без змін.
Зважаючи на результати вирішення спору, за якими рішення відбулось на користь Відповідача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у даній справі покладаються на Позивача (заявника у апеляційній скарзі).
Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282-284 ГПК України, суд                                                                 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Запоріжзв`язоксервіс" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.08.2020 у справі №908/408/19 - задовольнити частково.
Ухвалу  Господарського суду Запорізької області від 21.08.2020 у справі №908/408/19 - змінити у мотивувальній частині, виклавши її в редакції даної постанови.
В іншій частині ухвалу  Господарського суду Запорізької області від 21.08.2020 у справі №908/408/19 - залишити без змін.
Судові витрати Приватного акціонерного товариства "Запоріжзв`язоксервіс" за подання апеляційної скарги на ухвалу суду покласти на заявника апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено та підписано - 07.12.2020.

Головуючий суддя                                                                                           О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                              М.О. Дармін

Суддя                                                                                                                         О.В. Березкіна