ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2020 р. 	Справа № 520/6415/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Спаскіна О.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М.,  м. Харків,  по справі № 520/6415/19
за позовом               ОСОБА_1  
до              Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                      
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач), звернувся в порядку ст.383 КАС України до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про винесення окремої ухвали, в якій просив суд:
- встановити у діях Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області наявність порушень норм статей 6, 8, 19, 21, 22, 46, 58, 124 Конституції України та норм ч.3 ст. 52, ч. 2 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ч. 2 ст. 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.45, ч.1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст.1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" під час виконання ним рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 по справі № 520/6415/19;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо порядку виконання ним рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 по справі № 520/6415/19 в частині зменшення позивачу з 15.01.2020 розміру щомісячної пенсії з суми 6425,44 грн. (79% грошового забезпечення) до суми 5701,00 грн. (70% грошового забезпечення), а також дії з арифметичного порядку розрахунку йому сум доплати до пенсії за період з 01.01.2016 по 14.01.2020 в розмірі 35100,29 грн. та компенсації за несвоєчасну виплату пенсії за період з січня 2016 року по лютий 2020 року в розмірі 16054,87 грн;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо порядку виконання судового рішення по справі № 520/6415/19 в частині нездійснення виплати ОСОБА_1 всієї суми перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по теперішній час однією сумою, разом з виплатою компенсації за несвоєчасну виплату відповідних сум пенсії за цей період;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 по справі № 20/6415/19 у повному обсязі, в тому числі шляхом здійснення виплат з 15.01.2020 ОСОБА_1 правильно обчисленої щомісячної пенсії у розмірі 6425,44 грн, виходячи з 79% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції та здійснення нового розрахунку сум доплати до пенсії та компенсації за її несвоєчасну виплату за весь період з 01.01.2016 по теперішній час і виплаті йому всіх правильно розрахованих сум пенсії та компенсації за її несвоєчасну виплату за період з 01.01.2016 по теперішній час у найближчий виплатний період та без відстрочення такої виплати будь-якими строками, без використання при такій виплаті будь-яких нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України (постанова № 649 від 22.08.2018 року, тощо), які надають Головному управлінню Пенсійного фонду Харківській області можливість для відстрочення чи розстрочення такої виплати;
- встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківські області строк у тридцять днів для надання відповіді до суду про повне виконання ним рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 по справі №520/6415/19 з урахуванням висновків суду, з наданням розрахунків виплачених сум пенсії та компенсації, а також доказів надсилання копій цих документів на адресу позивача.
В обґрунтування поданої заяви, посилаючись на порушення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області норм Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших нормативно-правових актів в частині обов`язковості виконання судового рішення, зазначив, що залишається невиконаним рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 року по справі № 520/6415/19, яке набрало законної сили. Вказав на порушення відповідачем майнових прав ОСОБА_1 на своєчасне отримання належних йому коштів, які були предметом судового розгляду. Пояснив, що  з 15.01.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області всупереч зазначеному рішенню суду зменшено  розмір його пенсійних виплат з 79% до 70% грошового забезпечення на відповідній посаді в поліції, не здійснено  виплату перерахованої суми пенсії та компенсації внаслодок її несвоєчасної виплати, а також невірно розраховано суми перерахунку пенсії з 01.01.2016 року по 14.01.2020 року та компенсації за несвоєчасну виплату. Зауважив, що виплата пенсії частинами нормами чинного законодавства не передбачена, а тому належним виконання судового рішення вважає виплату перерахованої суми пенсії однією сумою. Вказав на те, що відкриття виконавчого провадження не є перешкодою для подачі заяви в порядку ст.383 КАС України. При цьому, надання правової оцінки  правомірності  дій боржників щодо порядку і правильності виконання ними судових рішень належить до повноважень  суду, а не до функцій державного виконавця. 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинені суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо порядку виконання ним рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 по справі №520/6415/19 в частині зменшення з 15.01.2020 розміру щомісячної пенсії ОСОБА_1 з суми 6425,44 грн. (79% грошового забезпечення) до суми 5701,00 грн. (70% грошового забезпечення), а також дії з арифметичного порядку розрахунку йому сум доплати до пенсії за період з 01.01.2016 по 14.01.2020 в розмірі 35100,29 грн та компенсації за несвоєчасну виплату пенсії за період з січня 2016 року по лютий 2020 року в розмірі 16054,87 грн.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 по справі № 520/6415/19 у повному обсязі, в тому числі шляхом здійснення виплат з 15.01.2020 ОСОБА_1  правильно обчисленої щомісячної пенсії у розмірі 6425,44 грн. (виходячи з 79% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції) та здійснення нового розрахунку сум доплати до пенсії та компенсації за її несвоєчасну виплату за весь період з 01.01.2016 і виплаті йому всіх правильно розрахованих сум пенсії та компенсації за її несвоєчасну виплату за період з 01.01.2016 без відстрочення чи розстрочення такої виплати.
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області строк у тридцять днів для надання відповіді до суду про виконання ним окремої ухвали.
Відповідач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції в частині задоволення заяви, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість та  незаконність ухвали суду, порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року в частині задоволених позовних вимог та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви позивача в повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області в межах наданих повноважень фактично виконано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 року по справі № 520/6415/19, у зв`язку з чим, відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 , поданої  в порядку ст.383 КАС України. 
Вказав на те, що на виконання зазначеного судового рішення відповідачем добровільно проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016 року у розмірі 79% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції, який склав 6425.44 гри., а з 15.01.2020 у розмірі 70% грошового забезпечення, оскільки в резолютивній частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 по справі №520/6415/19 зобов`язано пенсійний орган зробити перерахувати та виплату пенсію позивачу у розмірі 79 % грошового забезпечення з 01.01.2016 по дату перерахунку пенсії. Також нараховано доплату до пенсії з 01.01.2016 по 31.01.2020 в сумі 35100,29 грн. та компенсацію втрати частини доходу в сумі 16054,87 грн, які буде виплачено після надходження коштів з Державного бюджету України для здійснення відповідних виплат, зокрема, до 22.07.2020 року були чинними пункти 1,2 постанови № 649, які підлягали застосовуванню пенсійним органом. Посилаючись на викладені доводи, вважає недоведеною необхідність застосування до відповідача заходів судового контролю.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 року по справі № 520/6415/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 з 79% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції під час її перерахунку у 2018 році та дії з невиплати йому вже перерахованої суми пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 у розмірі 79% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції, а також здійснити виплату йому суми всієї перерахованої пенсії за весь період з 01.01.2016 року по дату перерахунку пенсії без відстрочення такої виплати з 05.03.2019 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та разом з виплатою компенсації за несвоєчасну виплату всієї суми пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 109 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
14 січня 2020 року ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 року по справі № 520/6415/19 за позовом  ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто скаржнику.
Отже, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 року по справі № 520/6415/19 набрало законної сили 14.01.2020 року.
16.01.2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про необхідність добровільного виконання ним судового рішення і просив надати йому відповідь про виконання рішення та відповідні розрахунки розміру та доплат перерахованої пенсії і компенсації (а.с.76).
24.01.2020 року ОСОБА_1  отримав  виконавчий лист по справі №520/6415/19 (а.с.64).
14.02.2020 року листом №331/Я-14 пенсійний орган повідомив позивача про те, що питання виконання рішення буде вирішено після розгляду апеляційної скарги (а.с.77).
04.03.2020 року ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 року по справі № 520/6415/19 за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
12.03.2020 ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про необхідність добровільного виконання ним судового рішення і просив надати йому відповідь про виконання рішення та відповідні розрахунки розміру та доплат перерахованої пенсії і компенсації (а.с.78)
10.04.2020 року листом  №1936-1867/Я-02/8-2000/20 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що судове рішення знаходиться на опрацюванні, оскільки ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду  від 04.03.2020 року отримано пенсійним органом лише 18.03.2020 року (а.с.79).
22.07.2020 року ОСОБА_1 втретє звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з вимогою про надання відповідачем письмової відповіді про порядок виконання ним судового рішення та надання розрахунків сум перерахованої позивачу пенсії та компенсації за її несвоєчасну виплату (а.с.80).
27.08.2020  року листом від №2000-0203-8/59214 пенсійний орган  повідомив ОСОБА_1 про те, що на виконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області здійснено перерахунок його пенсії з 01.01.2016 року, а різниця пенсії обчислена за рішенням суду буде виплачуватись в межах затверджених бюджетних призначень   для здійснення відповідних виплат (а.с.81). 
З наданих до відповіді розрахунків відповідно до пенсійної справи ОСОБА_1 № НОМЕР_1 вбачається, що  з  01.01.2016 по 14.01.2020 року пенсія позивача перерахована та її розмір становить 6425,44 грн, виходячи з 79% грошового забезпечення, а з 15.01.2020 року  розмір пенсійних виплат позивача становить 5701,00 грн., виходячи з 70% грошового забезпечення, різниця пенсії за період з 01.01.2016 по 31.01.2020 була обчислена Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області в сумі 35100,29 грн, а  компенсація за несвоєчасну виплату пенсії в сумі 35100,29 грн. за період з 01.01.2016 обчислена в сумі 16054,87 грн. (а.с.82-83).
Постановою державного виконавця від 04.03.2020 року у ВП № 61329861 відкрито  виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 520/6415/19, виданого 24.01.2020 року Харківським окружним адміністративним судом(а.с.84).
З огляду на неналежне виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 у справі №520/6415/19, позивач звернувся до суду із заявою в порядку ст.383 КАС України.
Відмовляючи у задоволенні заяви в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати всієї суми перерахованої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по теперішній час однією сумою, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 по справі 520/6415/19 не вирішувалось питання про його негайне виконання та виплату перерахованої пенсії однією сумою або її виплату у найближчий виплатний період. 
Приймаючи рішення про задоволення вимог заяви в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо порядку виконання ним рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 по справі № 520/6415/19 в частині зменшення з 15.01.2020 розміру щомісячної пенсії ОСОБА_1 з суми 6425,44 грн. (79% грошового забезпечення) до суми 5701,00 грн. (70% грошового забезпечення), а також дії з арифметичного порядку розрахунку йому сум доплати до пенсії за період з 01.01.2016 по 14.01.2020 в розмірі 35100,29 грн. та компенсації за несвоєчасну виплату пенсії за період з січня 2016 року по лютий 2020 року в розмірі 16054,87 грн, суд першої інстанції виходив з протиправності дій  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині здійснення перерахунку пенсії позивача з 15.01.2020 виходячи з розміру 70% грошового забезпечення з огляду на визначення судовим рішенням обов`язку здійснити позивачу перерахунок пенсії, виходячи з 79% грошового забезпечення. 
Також, висновки суду першої інстанції ґрунтуються на твердженнях про те, що при здійсненні розрахунку суми доплати до пенсії позивача за період з 01.01.2016 по 14.01.2020 згідно з судовим рішенням, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області протиправно не враховано суми здійсненого ним раніше перерахунку суми пенсії, які підлягали виплаті позивачу згідно з пунктом 3 постанови КМ України № 103.
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність захистити права позивача, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 по справі №520/6415/19 у повному обсязі, в тому числі шляхом здійснення виплат з 15.01.2020 ОСОБА_1  правильно обчисленої щомісячної пенсії у розмірі 6425,44 грн (виходячи з 79% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції) та здійснення нового розрахунку сум доплати до пенсії та компенсації за її несвоєчасну виплату за весь період з 01.01.2016 і виплаті йому всіх правильно розрахованих сум пенсії та компенсації за її несвоєчасну виплату за період з 01.01.2016 року.
Крім зазначеного, на думку суду першої інстанції, підлягають задоволенню вимоги щодо здійснення виплат з 01.01.2016 року без відстрочення чи розстрочення такої виплати, з огляду на те, що  вжиття відповідачем заходів щодо відстрочення виконання рішення суперечить змісту рішення суду від 15.11.2019 року, яким було зобов`язано відповідача здійснити виплату йому суми всієї перерахованої пенсії за весь період з 01.01.2016 по дату перерахунку пенсії без відстрочення такої виплати.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог заявника.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне. 
Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Аналізуючи наведені норми, колегія суддів зауважує, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Згідно рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009, метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".
Положеннями Кодексу адміністративного судочинства України визначено загальні та спеціальні способи судового контролю.
Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому статтями 287 та 382 Кодексу адміністративного судочинства України, а спеціальний - закріплений у статті 383 цього Кодексу.
Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду. 
Так, відповідно до частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Частиною 6 статті статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Колегія суддів зауважує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення по справі, що порушує права та законні інтереси позивача.
Колегією суддів встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 року по справі № 520/6415/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 у розмірі 79% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції, а також здійснити виплату йому суми всієї перерахованої пенсії за весь період з 01.01.2016 року по дату перерахунку пенсії без відстрочення такої виплати з 05.03.2019 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та разом з виплатою компенсації за несвоєчасну виплату всієї суми пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 109 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".
Вказане формулювання у резолютивній частині рішення зобов`язує відповідача виплатити ОСОБА_1 суму перерахованої пенсії за весь період з 01.01.2016 та не впливає на зміну відсоткового розміру грошового забезпечення позивача з 79% до 70% у подальшому.
Таким чином, колегія суддів вказує на протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області при здійсненні перерахунку пенсії позивача щодо зменшення з 15.01.2020 року розміру щомісячної пенсії ОСОБА_1 з суми 6425,44 грн (79% грошового забезпечення) до суми 5701,00 грн (70% грошового забезпечення). 
Доводи апелянта про те, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 по справі № 520/6415/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зробити перерахувати та виплату пенсію позивачу у розмірі 79 % грошового забезпечення з 01.01.2016 по дату перерахунку пенсії, а тому з дати здійснення перерахунку пенсії позивача та набрання судовим рішенням законної сили розмір грошового забезпечення позивача підлягає зменшенню до 70 %, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.
Так, обставини та відсоткові розрахунку суми пенсії були предметом дослідження під час розгляду справи №520/6415/19 та відображені у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019. У зазначеному рішенні суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 має право на пенсію у розмірі 79% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції з 01.01.2016 року, оскільки такий відсоток визначений йому при призначенні пенсії. При цьому, порушення прав позивача мало довготриваючий характер, з огляду на неправильне визначення пенсійним органом базової величини грошового забезпечення позивача, а тому судом було зобов`язано перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 у розмірі 79% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції.
Також, в резолютивній частині рішення чітко зазначено про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату суми всієї перерахованої пенсії позивача за весь період з 01.01.2016 року по дату перерахунку пенсії без відстрочення такої виплати, а не зменшити, як помилкового вважає відповідач, в день  перерахунку пенсії  позивача його грошове забезпечення до 70 %. 
Крім того, з наявного в матеріалах справи розрахунку суми перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016 по 14.01.2020 вбачається, що з 01.01.2016 по 31.12.2017 року розмір перерахованої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області пенсії становить 4854,61 грн, а з 01.01.2018 року становить 6425,44 грн.
Таким чином, всупереч рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 по справі № 520/6415/19 зазначена сума, що підлягає застосуванню відповідачем з 01.01.2016 року, була  протиправно зменшена пенсійним органом з 01.01.2016 по 31.12.2017 року.
Крім вищевикладеного, ані перераховані суми пенсії, ані визначена пенсійним органом сума компенсації за несвоєчасну виплату пенсії за період з січня 2016 року по лютий 2020 року в розмірі 16054,87 грн, станом на дату розгляду справи позивачу виплачені не були, що  підтверджено наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем в апеляційній скарзі не спростовано.
Зокрема, з огляду на відсутність постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, сама лише постанова від 04.03.2020 року у ВП №61329861 про відкриття  виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №520/6415/19, виданого 24.01.2020 року Харківським окружним адміністративним судом, також свідчить про те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 по справі № 520/6415/19 боржником не виконано.
Таким чином,  колегія суддів погоджується  з висновком суду першої інстанції про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо порядку виконання ним рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 по справі № 520/6415/19 в частині зменшення з 15.01.2020 розміру щомісячної пенсії ОСОБА_1 з суми 6425,44 грн. (79% грошового забезпечення) до суми 5701,00 грн. (70% грошового забезпечення), а також дії з арифметичного порядку розрахунку йому сум доплати до пенсії за період з 01.01.2016 по 14.01.2020 в розмірі 35100,29 грн та компенсації за несвоєчасну виплату пенсії за період з січня 2016 року по лютий 2020 року в розмірі 16054,87 грн.
Щодо відстрочення пенсійним органом виплати пенсії позивача, колегія суддів зауважує, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 зобов`язано відповідача здійснити виплату йому суми всієї перерахованої пенсії за весь період з 01.01.2016 по дату перерахунку пенсії без відстрочення такої виплати, а тому вжиття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області заходів щодо відстрочення виконання рішення суперечить змісту рішення суду, яке набрало законної сили.
Доводи апелянта про відсутність бюджетних асигнувань для виплати нарахованої пенсії за судовим рішенням, як на обставину, що перешкоджає своєчасному виконанню судового рішення, колегія суддів вважає неприйнятними, оскільки такі доводи не підтверджені жодним належним доказом, яким можливо встановити обсяги відповідних фінансувань, плани їх надходження та графік погашення вказаних виплат.
Крім того, гарантовані законом виплати, пільги тощо неможливо поставити в залежність від видатків бюджету.
Відмова пенсійного органу у проведенні позивачу виплати пенсії в перерахованому розмірі порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном. Оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення Європейського суду у справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року).
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 серпня 2019 року у зразковій справі №160/3586/19, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції. 
Крім того, Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).
Колегія суддів зауважує, що основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.
Отже, судове рішення є обов`язковим до виконання для всіх, і в тому числі для Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).
Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
В справі "East/West Alliance Limited" проти України" (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією "небезпідставної скарги" та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polandа № 30210/96).
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 по справі №520/6415/19 у повному обсязі, в тому числі шляхом здійснення виплат з 15.01.2020 ОСОБА_1 правильно обчисленої щомісячної пенсії у розмірі 6425,44 грн (виходячи з 79% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції) та здійснення нового розрахунку сум доплати до пенсії та компенсації за її несвоєчасну виплату за весь період з 01.01.2016 і виплаті йому всіх правильно розрахованих сум пенсії та компенсації за її несвоєчасну виплату за період з 01.01.2016 року без відстрочення чи розстрочення такої виплати.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України", суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення вимог заяви, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.
Керуючись ч.4 ст. 241, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329, 370, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області    - залишити без задоволення.
Ухвалу  Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 по справі № 520/6415/19 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Т.С. Перцова 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	С.С. Рєзнікова    О.А. Спаскін