ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 809/1068/18
адміністративне провадження № К/9901/10301/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Рибачука А.І.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Тацій Л.В., 
розглянувши у порядку попереднього розгляду в суді касаційної інстанції адміністративну справу № 809/1068/18
за позовом Приватної фірми (далі - ПФ) «Богдан і К» до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, провідного спеціаліста відділу організації, планування та аналізу інспекторської діяльності Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (далі - інспектор Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру)  Рибака Богдана Тарасовича, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (далі - ГУ Держгеокадастру), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, про визнання протиправним і скасування припису, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ГУ Держгеокадастру 
на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.08.2018, ухвалене у складі судді Матуляка Я.П.
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді: Шавеля Р.М., суддів Улицького В.З., Кузьмича С.М., - 
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. 20.06.2018 ПФ «Богдан і К» звернулось до суду з позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати припис від 08.06.2018 № 372/0/92-18-ДК/0108Пр/03/01/-18.
Позовні вимоги мотивовано тим, що оспорюваний припис про усунення порушень вимог земельного законодавства є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не враховано ту обставину що ПФ «Богдан і Ко» проводило роботи на земельних ділянках, які розташовані на території с. Велика Кам`янка П`ядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської на підставі договору підряду від 19.12.2016 №19/16/2, укладеного між позивачем та Прикарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України - фактичним землекористувачем зазначених земельних ділянок.
2. Івано-Франківський окружний адміністративний суд рішенням  від 21.08.2018, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019, задовольнив позовні вимоги.
3. 10.04.2019 ГУ Держгеокадастру звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019, ухвалити нове рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог.
4. Верховний Суд ухвалою від 13.05.2019 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.
5. 17.07.2019 до суду касаційної інстанції від позивача надійшов відзив на вказану касаційну скаргу, в якому ПФ «Богдан і К» просить залишити останню без задоволення, а оскаржувані ГУ Держгеокадастру судові рішення - без змін.
6. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 20.06.2019 №788/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл цієї судової справи між суддями у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Анцупової Т.О. (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20.05.2019 №13), що унеможливлює її участь у розгляді даної справи.
7. Протоколом розподілу справи від 20.06.2019 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: Рибачук А.І. - головуючий суддя, судді: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.
8. Ухвалою судді Верховного Суду від 24.06.2019 прийнято зазначену справу до свого провадження.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
9. Суди встановили, що 18.04.2018 інспектором Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру Рибаком Б.Т. проведено обстеження земельної ділянки та перевірку дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельних ділянок, що знаходяться на території                 с. Велика Кам`янка П`ядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області, за наслідками якого було складено:
Акт обстеження земельної ділянки від 18.04.2018№ 372/0/92-18ДК/151/АО/10/01/-18;
Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 18.04.2018 № 372/0/92-18-ДК/З74/АП/09/01/-18.
В акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 18.04.2018 № 372/0/92-18-ДК/З74/АП/09/01/-18 зафіксовано, що земельна ділянка площею 146,1542 га (кадастровий номер 2623280200:02:005:2009), яка розташована на території с. Велика Кам`янка П`ядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області, на момент обстеження самовільно зайнята шляхом її товарного сільськогосподарського обробітку ПФ «Богдан і К».
Враховуючи виявлене порушення (самовільне зайняття земельної ділянки), інспектором Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру складено протокол про адміністративне правопорушення від 04.05.2018 № 372/0/92-18-ДК/0061П/07/01/-18. 
Про виявлені порушення земельного законодавства позивачу стало відомо 04.05.2018 після прибуття до ГУ Держгеокадастру для надання пояснень.
04.05.2018 керівником ПФ «Богдан і К» Тимофійчуком Б.В. надано інспектору Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру Рибаку Б.Т. письмові пояснення з приводу виявлених порушень.
В своїх пояснення керівник позивача звернув увагу інспектора на ту обставину, що всі роботи, які здійснювались ПФ «Богдан і К» на спірній земельній ділянці, яка розташована на території с. Велика Кам`янка П`ядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області, проводились на підставі договору підряду від 19.12.2016 № 19/16/2 та додаткових угод до договору, за яким позивач (підрядник) зобов`язується надати Прикарпатській державній сільськогосподарській дослідній станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (замовник) комплекс послуг та робіт в процесі виробництва сільськогосподарської продукції замовником на сільгоспугіддях замовника, а замовник зобов`язується прийняти виконані роботи і оплатити вартість послуг підрядника. Вказав, що всі здійснені позивачем посіви сільськогосподарських культур є власністю Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України.
Окрім того, наголосив на тому, що Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України є належним користувачем земельної ділянки площею 146,1542 га (кадастровий номер 2623280200:02:005:0009), яка розташована на території с. Велика Кам`янка П`ядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийською району Івано-Франківської області.
На підтвердження обставин вказаних у поясненнях долучив копії договору підряду від 19.12.2016 № 19/16/2, додаткової угоди від 22.12.2017 № 10, довідки від 22.01.2018 № 02-11/26 та постанови Президії Національної академії аграрних наук України від 25.09.2014 № 18 «Про вилучення землі із землекористування Державного підприємства «Дослідне господарство «П`ядицьке» Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН» та передачу її в постійне користування Прикарпатській державній сільськогосподарській дослідній станції НААН».
08.06.2018 інспектором Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру винесено оскаржуваний припис № 372/0/92-18-ДК/0108Пр/03/01/-18, яким зобов`язано позивача в 30-денний термін усунути порушення вимог земельного законодавства.
Не погоджуючись із вказаним приписом ПФ «Богдан і К» звернулось до суду з цим позовом.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ  
10. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, оспорюваний припис винесений уповноваженою особою ГУ Держгеокадастру помилково і без врахування всіх обставин, а наданими документами підтверджується виконання позивачем робіт на земельній ділянці, обстеження якої проводив інспектор Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру та дійшов висновку про її самовільне зайняття, здійснюється  на підставі договору підряду від 19.12.2016           № 19/16/2 та додаткових угод до нього, укладених між позивачем та Прикарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України. 
IV ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
11. Касаційна скарга ГУ Держгеокадастру мотивована, зокрема тим, що оскільки у Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України відсутні повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою щодо якої проводилось обстеження, то і не існувало жодних підстав укладати договір підряду з позивачем, а тому достовірним є факт самовільного зайняття ПФ «Богдан і К» земельної ділянки. 
12. У відзиві на касаційну скаргу позивач вказує на законність та обґрунтованість рішень судів першої та апеляційної інстанцій те, а також на відсутність суб`єктивної сторони самовільного захоплення підрядником земель державної форми власності. 
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України [в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справі»; далі - Закон № 460-IX); далі - КАС України], колегія суддів виходить із такого.
14. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
15. Відповідно до частини першої статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
16. Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
17. Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
19. Згідно з частинами першою, другою статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.
20. Відповідно до статті 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.
21. Згідно із статтею 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.
22. Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначені Законом України від 19.06.2003  № 963-IV «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (далі - Закон №963-IV).
23. Відповідно до статті 2 вказаного Закону, основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є, зокрема, забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.
24. Статтею 4 Закону № 963-IV передбачено, що об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.
25. Згідно зі статтею 5 вказаного Закону, органом, який здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, проведення моніторингу родючості ґрунтів є центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.
26. Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, передбачено, що державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
27. Системний аналіз вказаних положень земельного законодавства дає підстави дійти висновку про те, що ГУ Держгеокадастру наділено повноваженнями щодо здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. При цьому, об`єктом контролю є всі землі на території України, а також порядок їх використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами.
28. Повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі встановлені статтею 6 Закону № 963-IV, до яких належить, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині:
додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю;
виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням;
додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок;
ведення державного обліку і реєстрації земель, достовірності інформації про земельні ділянки та їх використання.
29. Відповідно до статті 9 вказаного Закону державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом:
проведення перевірок;
розгляду звернень юридичних і фізичних осіб;
участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель;
розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель;
проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.
30. Згідно зі статтею 10 Закону № 963-IV державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема:
давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;
складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.
31. Враховуючи зазначене, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що державний контроль за охороною та використанням земель може здійснюватися посадовими особами Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, у тому числі, шляхом проведення перевірок. Для реалізації завдань у сфері здійснення контролю за використанням та охороною земель державний інспектор має право, зокрема, видавати приписи, складати акти перевірки або протоколи про адміністративні правопорушення з метою притягнення винних осіб до відповідальності. При цьому, порядок проведення перевірки, види та порядок складання документів за наслідками перевірок у даній сфері, як слідує зі змісту статей 9-10 Закону № 963-IV, визначається іншими нормативно-правовими актами. Приписи про усунення виявлених порушень мають надаватися лише тим особам, які безпосередньо вчинили порушення вимог земельного законодавства.
32. Відповідно до положень статті 1 Закону № 963-IV самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочинну щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
33. Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, 18.04.2018 відповідно до наказу від 16.04.2018 №372-ДК інспектор Управління контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру провів обстеження земельної ділянки, яка розташована на території с. Велика Кам`янка П`ядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області, та встановлив, що на момент обстеження самовільно ця земельна ділянка зайнята шляхом її товарного сільськогосподарського обробітку з сторони ПФ «Богдан і К».
34. Разом з цим, у справі яка розглядається судами встановлено, що Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (враховуючи перетворення установи в історичному проміжку) земельною ділянкою щодо зайняття позивачем якої виник спір,  користувалась з 1956 року.
35. Також судами встановлено та матеріалами справи підтверджено, що всі роботи, які здійснювались ПФ «Богдан і К» на вищевказаній земельній ділянці площею 146,1542 га (кадастровий номер 2623280200:02:005:2009), проводились на підставі договору підряду від 19.12.2016 № 19/16/2 та додаткових угод до нього, за якими позивач (підрядник) зобов`язується надати Прикарпатській державній сільськогосподарській дослідній станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (замовник) комплекс послуг та робіт в процесі виробництва сільськогосподарської продукції замовником на сільгоспугіддях замовника, а замовник зобов`язується прийняти виконані роботи і оплатити вартість послуг підрядника.
36. На момент укладення договору підряду (як встановлено судами Договір припинив свою дію 31.12.2018), умови такого договору було дотримано, а позивач жодним чином не міг допустити порушення земельного законодавства, відображені в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 18.04.2018 № 372/0/92-18-ДК/З74/АП/09/01/-18, оскільки всі дії вчиняв на виконання вищевказаного договору, який був чинним і його виконання не заперечується сторонами. При цьому, суд у цій адміністративній справі не оцінює законність укладення такого договору, його істотні умови тощо.
37. Встановивши порушення вимог земельного законодавства, відповідач міг вжити певні заходи впливу лише відносно Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України як особи, що здійснювала всі дії стосовно спірної земельної ділянки як Замовник, і лише за умови доведення неправомірного використання нею земельної ділянки.
38. Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову у цій справі про визнання протиправним та скасування припису.
39. Такі правові висновки у цій справі узгоджуються із позицією Верховного Суду, висловленою у подібних правовідносинах, зокрема, в постановах від 04.09.2019 у справі №809/1064/18, від 09.09.2019 у справі №0940/1544/18, від 25.11.2019 у справі №0940/1543/18, від 04.02.2020 у справі № 809/1115/18, від 20.02.2020 у справі № 809/1015/18.
40. При цьому наведені у касаційній скарзі  доводи щодо помилковості висновків судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі фактично зводяться до необхідності нової правової оцінки обставин у справі та дослідження наявних у матеріалах справи доказів.
41. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
42. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій у справі.
43. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в оскаржених судових рішеннях повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд.
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області залишити без задоволення.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 у справі №809/1068/18 - залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судді	А.І. Рибачук А.Ю. Бучик  Л.В. Тацій