Справа №950/1362/20 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Стеценко В. А.	
Номер провадження 33/816/461/20 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  44-3 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , та її захисника адвоката Думал О.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Лебединського районного суду Сумської області від 03 вересня 2020 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та фактично проживаюча по АДРЕСА_1 , працююча продавцем в магазині ПП « ОСОБА_2 »,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. 

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн, - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Лебединського районного суду Сумської області від 03 вересня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 05 серпня 2020 року о 16 год 00 хв. в громадському місці в приміщенні магазину ПП « ОСОБА_2 » по АДРЕСА_1 перебувала без респіратора чи захисної маски на обличчі, чим порушила п.п. 1, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 500 від 17.06.2020 року. 

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову Лебединського районного суду Сумської області від 03 вересня 2020 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
У обґрунтування своїх вимог, апелянт зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ 290483 від 05.08.2020 року зазначено статтю правопорушення – 43-3 КупАП, після цього здійснено виправлення, чим порушені вимоги Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. 
На переконання апелянта, протокол складений без присутності свідків навмисно, оскільки на місці складання протоколу були присутні люди, але вони стверджували, що нею не було вчинено правопорушення, оскільки вона перебувала у засобах захисту, а саме в захисній медичній масці, тому вказує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення її вини у вчиненні адміністративного правопорушення.
Наголошує, що до матеріалів справи не додано жодного доказу вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, зокрема пояснення свідків, які були відвідувачами магазину, її пояснень, інших свідків, фото та відеоматеріали.
Звертає увагу, що при розгляді справи судом першої інстанції взагалі не проводилося судове засідання, суд навіть не вислухав її, їй не було роз`яснено прав, не надано можливості викликати до суду свідків, її право на захист було проігноровано, а лише вручено постанову про визнання її винною.
Вказує, що в суд в порушення ст.ст. 283,284 КУпАП в постанові навів лише перелік наявних у справі матеріалів, не розкриваючи їх зміст і не аналізуючи обставини, які ними підтверджуються чи спростовуються, що свідчить про неповноту судового розгляду.
У зв`язку з наведеним, вважає, що оскаржене рішення прийнято судом на підставі формально і неповно досліджених матеріалів та підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та її захисника Думал О.С.,  які підтримали апеляційну скаргу, просили оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати – чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
На переконання апеляційного суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суд першої інстанції вказаних вимог закону в повному обсязі не дотримався.
Так, Конституційний Суд України в своєму рішення від 22.12.2010 року по справі №23-рп/2010 вказав на те, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріплених в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості. 
Така позиція Конституційного Суду України  відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ. Зокрема, у своєму рішення по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачено: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість  обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. 
У рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив свою позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи  схожих неспростовних презумпція факту. Тобто таких, які не залишають місця сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 – 3 КУпАП, як на докази її винуватості, суд послався на лише протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №290483 від 05 серпня 2020 року, складеному за результатом проведення рейду по виявленню порушень щодо карантину людей, а саме, вимог Постанови КМУ № 500 від 17.06.2020 року.
При цьому, апеляційний суд зазначає, що  складання протоколу про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто, протокол про адміністративне правопорушення серії   серії ВАБ №290483 від 05 серпня 2020 року складений відносно ОСОБА_1 сам по собі не є головним доказом події правопорушення.
Статтею 44 – 3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно – гігієнічних, санітарно – протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. 
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України, від 11 березня 2020 року, № 211, із змінами станом на 10 квітня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID – 19, спричиненої коронавірусом SARS – COV – 2» з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин.
Відповідно п.п.1 п.3 Постанови Кабінету України від 17 червня 2020 р. № 500 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», на період дії карантину забороняється, зокрема, перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.
Як вбачається з матеріалів справи, крім наявного в справі проколу про адміністративне правопорушення, останні не містять жодного доказу вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, зокрема пояснення свідків, які за показами апелянта, були відвідувачами магазину, інших свідків, фото та відеоматеріалів, через що доводи ОСОБА_1 в цій частині є слушними.
Крім іншого, в судовому засіданні апеляційного суду, остання підтвердила, що на місці складення протоколу про адміністративне правопорушення були присутні люди, які стверджували, що нею не було вчинено правопорушення, оскільки вона перебувала у засобах захисту, а саме в захисній медичній масці.
Жодних доказів про порушення ОСОБА_1 05.08.2020 року п.п.1 п.3 Постанови КМУ № 500 від 17.06.2020 року, в матеріалах справи немає.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що обставини, які стали підставою складання протоколу про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження.
Вказані порушення закону – є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
Апеляційний суд, керуючись ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачить на його користь.
Оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , не містять доказів її винуватості за ст. 44 – 3 КУпАП, то за наведених обставин матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44 – 3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягають закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Лебединського районного суду Сумської області від 03 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн – скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого  ст. 44-3 КУпАП.
  
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.