ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року 
м. Київ
справа №635/3244/17
адміністративне провадження №К/9901/24043/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шарапи В.М.,
суддів - Єзерова А.А., Чиркіна С.М.,
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (далі - управління ПФУ) на постанову Харківського районного суду Харківської області від 3 серпня 2017 року у складі судді Бобко Т.В. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Кононенко З.О. (головуючий), суддів: Калиновського В.А., Бондара В.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до управління ПФУ про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОПИСОВА ЧАСТИНА          
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
1. У червні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом у якому просила:
1.1 - визнати протиправною відмову відповідача у здійсненні їй перерахунку щомісячного довічного грошового утримання та скасувати рішення управління ПФУ №850623 від 15 березня 2017 року та рішення №бн від 7 квітня 2017 року;
1.2 - визнати протиправними дії відповідача щодо нездійснення перерахунку щомісячного довічного утримання за грудень 2016 року та обмеження щомісячного довічного грошового утримання граничним розміром 10200 грн за період з 1 січня 2017 року по 5 січня 2017 року;
1.3 - зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання у розмірі 90%, з включенням суми матеріальної допомоги, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання - з   23 вересня 2016 року, виходячи із розміру її заробітної плати станом на вересень       2016 року - 26849,17 грн на підставі довідки апеляційного суду Харківської області №03-54/34 від 3 березня 2017 року, а з 1 грудня 2016 року, виходячи із розміру її заробітної плати станом на грудень 2016 року - 29626,67 грн, на підставі довідки апеляційного суду Харківської області №03-54/41 від 10 березня 2017 року, без обмеження граничного розміру.
2. Харківський районний суд Харківської області постановою від 3 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року, позов задовольнив. 
Визнав протиправною відмову управління ПФУ у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахування суми матеріальної допомоги на оздоровлення та стажу роботи з врахуванням навчання за денною формою у вищих юридичних закладах.
Визнав протиправними дії управління ПФУ щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного утримання за грудень 2016 року та обмеження щомісячного довічного грошового утримання граничним розміром 10740 грн за період з 1 по 4 січня 2017 року.
Рішення управління ПФУ №850623 від 15 березня 2017 року, №б/н від 7 квітня             2017 року, розпорядження управління ПФУ №850623 від 8 грудня 2016 року - скасував.
Зобов`язав управління ПФУ здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання ОСОБА_1 у розмірі 90 %, з включенням суми матеріальної допомоги, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання - з 23 вересня 2016 року, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді - 26849,17 грн на підставі довідки апеляційного суду Харківської області №03-54/34 від 3 березня 2017 року, а з 1 грудня 2016 року, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді - 29626,67 грн, на підставі довідки апеляційного суду Харківської області №03-54/41 від 10 березня 2017 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.
2.1 Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив із того, що половина строку навчання в юридичному закладі підлягають включенню до стажу роботи позивача, що дає право на призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. 
Крім того, суди зазначили, що у разі зміни розміру грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді (у тому числі у зв`язку з збільшенням розміру мінімальної заробітної плати), в обов`язковому порядку підлягає перерахунку також і розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без обмеження його граничного розміру. Тобто при зміні з 1 грудня 2016 року розмір суддівської винагороди судді місцевого суду, зміні підлягає і щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке визначається у певних відсотках від зміненого 1 грудня 2016 року грошового утримання працюючого судді.
Також суди вважали, що обмеження позивачу щомісячного грошового утримання граничним розміром 10 740 грн за період з 1 по 4 січня 2017 року є протиправним.
3. Судами попередніх інстанцій встановлено що:
3.1 ОСОБА_1 з 29 березня 1993 року по 19 жовтня 1999 року працювала на посаді судді Гайсинського районного суду Вінницької області, з 21 жовтня 1999 року по 31 березня 2004 року працювала суддею Хмельницького міського суду Хмельницької області, а з 5 квітня 2004 року по 19 вересня 2016 року працювала суддею Апеляційного суду Харківської області.
3.2 Позивач має стаж роботи 25 років 10 місяців 01 день, звільнена з посади судді апеляційного суду Харківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку відповідно до постанови Верховної Ради України від 8 вересня 2016 року №1515-VIII.
3.3 ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні ПФУ та з 23 вересня 2016 року отримує щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у розмірі 86% грошового утримання судді на відповідній посаді.
3.4 Пенсійним органом позивачу виплачується щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 86% грошового утримання судді на відповідній посаді з урахуванням її стажу на посаді судді 23 роки 02 місяці 18 днів, а не стажу роботи         25 років 10 місяців 01 день. Крім того, пенсійним органом при розрахунку щомісячного довічного утримання не врахована сума матеріальної допомоги на оздоровлення.
3.5 3 та 10 березня 2017 року позивач звернулася до управління ПФУ з заявою про перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення згідно довідок про заробітну плату №03-55/34 від 3 березня 2017 року та №03-55/41 від 10 березня 2017 року, виданих Апеляційним судом Харківської області.
3.6 Рішеннями управління ПФУ №850623 від 15 березня 2017 року позивачу відмовлено у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання згідно її заяв від 3 та 10 березня 2017 року з посиланням на положення статті 133 Закону України від 7 липня 2010 року №2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №2453-VІ), згідно якого в суддівську винагороду не враховується матеріальна допомога.
3.7 6 березня 2017 року позивач звернулася до управління ПФУ з заявою про перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання та зарахування до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання періоду навчання з 1 вересня 1975 року по 31 травня 1980 року в Київському державному університеті ім. Т.Г. Шевченка.
3.8 Рішенням управління ПФУ №850623 від 15 березня 2017 року позивачу відмовлено у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання згідно її заяви від 6 березня 2017 року з посиланням на положення розділу ІХ статті 137 Закону України від 2 червня 2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VІІІ), згідно якого до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання не зараховується навчання у вищих юридичних закладах.
3.9 Рішенням управління ПФУ №б/н від 7 квітня 2017 року позивачу повторно відмовлено в здійсненні перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та зарахуванні до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, періоду навчання у вищому юридичному закладі згідно її заяви від                    27 березня 2017 року.
3.10 Уважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернулася до суду з позовом.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
4. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій відповідач звернувся із касаційною скаргою, у якій просить скасувати зазначені рішення судів та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
4.1 На обґрунтування касаційної скарги зазначив, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, а тому не входить і до складу щомісячного довічного грошового утримання судді. Також вважає, що до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання не зараховується навчання у вищих юридичних закладах.
Крім того, звертає увагу на те, що з 1 січня 2017 року максимальний розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці не міг перевищувати 10    740 грн.
5. Позивач подав відзив на касаційну скаргу. Уважає, що рішення судів попередніх інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому у задоволенні касаційної скарги необхідно відмовити.
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
6. Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
7. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
8. За приписами пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України, матеріальне та соціально-побутове забезпечення, у тому числі й суддівська винагорода, є елементами статусу судді. Забезпечення суддів у відставці визначено Законом України "Про судоустрій і статус суддів", яким запроваджено особливий порядок обчислення розміру щомісячного довічного утримання суддів.
9. Відповідно до пункту 25 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII) право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
У інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80% суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.
10. Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 7 липня 2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон №2453-VI).
11. За правилами частини першої статті 120 Закону №2453-VI, (у редакції, що діяла на час подання позивачем заяви про відставку), суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.
12. Згідно із вимогами статті 135 Закону №2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
13. Водночас, відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону №2453-VI, (у редакції, чинній до 28 березня 2015 року), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.
14. До набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ "Про статус суддів" (далі - Закон №2862-ХІІ).
15. Відповідно до частини першої статті 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.
Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.
16. Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" (чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді більше 10 років) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.
17. Крім того, відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», (чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді більше 10 років) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.
18. Отже, до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку належить враховувати, крім роботи на посаді судді половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі (2 роки 4 місяці 15 днів).
19. Таким чином, невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, є неправомірним.
20. Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 6 березня, 19 червня 2018 року, 28 листопада 2019 року (справи №№308/6953/17, 243/4458/17, 428/3117/17, відповідно).
21. Враховуючи вищенаведене, суди дійшли вірного висновку, що до стажу роботи позивача на посаді судді, зараховується половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі. 
22. Що стосується позовної вимоги ОСОБА_1 про врахування при розрахунку довічного грошового утримання, матеріальної допомоги на оздоровлення, оскільки вона є складовою заробітної плати з якої сплачено страхові внески, то колегія суддів Верховного Суду вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
23. Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
24. Конституційний Суд України у Рішенні від 8 червня 2016 року №4-рп/2016 зазначив, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя (абзац десятий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини).
Гарантуючи незалежність суддів, держава зобов`язується її забезпечити, зокрема, через матеріальний і соціальний захист, що включає гарантію виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.
25. При цьому в рішенні від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 Конституційний Суд України охарактеризував щомісячне довічне грошове утримання як особливу форму соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання суддів, у тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді; щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага; особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування (абзаци п`ятий, шостий, сьомий пункту 7 мотивувальної частини).
26. Відповідно до статті 133 Закону №2453-VI суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:
1) вислугу років;
2) перебування на адміністративній посаді в суді;
3) науковий ступінь;
4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.
27. Аналогічне правове регулювання закріплено в Законі №1402-VIII, який набрав чинності 30 вересня 2016 року та діяв на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок призначеного утримання.
28. Таким чином, спеціальним законом, який регулює питання призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, чітко визначено склад суддівської винагороди, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, до якого не входить матеріальна допомога на оздоровлення.
29. За такого правового регулювання матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.
30. Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 19 червня, 9 -11 листопада 2018 року, 3 квітня, 3 листопада 2019 року (справи №№592/7834/17, 730/567/17, 727/4730/17, 591/678/17, 621/1837/17, відповідно) і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від неї.
31. Посилання судів в обґрунтування судових рішень на п. 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від 13 січня         2004 року №5 є безпідставним, оскільки спеціальним законом, а саме Законом України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що суддівська винагорода не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, ніж цей Закон.
32. Також безпідставним є застосування до спірних правовідносин висновків Верховного Суду України, викладених в постановах від 20 лютого 2012 року у справі №21-430а11, від 6 листопада 2013 року у справі №21-350а13 про те, що матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці, є складовою заробітної плати, з неї нараховується та сплачується страховий внесок або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а тому її розмір враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії та щомісячного грошового утримання, оскільки предметом позову у зазначених справах є перерахунок пенсії державних службовців, призначених на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII, а в цьому випадку предметом позову є перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, при цьому спеціальним законом визначено склад суддівської винагороди, який застосовується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
33. Щодо посилань судів попередніх інстанцій на положення статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статті 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно яких отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, враховується у заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати є безпідставним, оскільки застосування цих норм можливе у разі призначення пенсії, а не щомісячного довічного грошового утримання, яке визначено спеціальним законом - Законом України "Про судоустрій і статус суддів".
34. Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 19 червня, 9 - 11 листопада 2018 року, 3 квітня, 3 листопада 2019 року (справи №№592/7834/17, 730/567/17, 727/4730/17, 591/678/17, 621/1837/17, відповідно) і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від неї.
35. За вказаних обставин, відсутні підстави для задоволення позову в частині визнання протиправної відмови управління ПФУ у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання у розмірі 90% з включенням суми матеріальної допомоги, тому рішення судів попередніх інстанцій в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині.
36. На час призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (23 вересня 2016 року) було передбачено, що у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".
37. 30 вересня 2016 року набрав чинності новий Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII, положеннями частини четвертої статті 142 також передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України (частина п`ята статті 142 Закону №1402-VIII).
38. На підставі статті 8 Закону України від 25 грудня 2015 року №928-VIII «Про Державний бюджет України на 2016 рік» (з відповідними змінами та доповненнями; далі - Закон №928-VIII) з 1 грудня 2016 року було підвищено розмір мінімальної заробітної плати та з 1 грудня 2016 року, як наслідок, підвищилось грошове утримання судді, який працює на відповідній посаді, тому у ОСОБА_1 виникло право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці по заробітній платі також з 1 грудня 2016 року.
39. З 1 грудня 2016 року відповідно до статті 8 Закону №928-VIII та частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII суддівська винагорода (заробітна плата) працюючого на відповідній посаді судді була підвищена до 24 000 грн, та складається із посадового окладу у розмірі 16 000 грн і надбавки за вислугу років - 50 відсотків у розмірі               8 000 грн.
40. Колегія суддів зазначає, що ні Закон №2453-VI, ні Закон №1402-VIII не визначають процедуру здійснення перерахунку такого утримання.
41. При цьому, Порядок №3-1, у редакції постанови від 20 березня 2017 року №5-1, визначає процедуру перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді.
42. Пунктом 4 розділу ІІ цього Порядку визначено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.
43. Разом із тим, дана редакція Порядку не діяла на час подання позивачем заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання (1 грудня 2016 року), а тому, не може бути застосована до даних правовідносин.
44. За таких обставин, колегія суддів уважає, що оскільки з 1 грудня 2016 року підвищилась заробітна плата судді, який працює на відповідній посаді, то у цьому випадку, право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці по заробітній платі позивач отримав також з 1 грудня 2016 року.
45. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яка викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 7 лютого 2019 року у справі №127/16570/17.
46. Разом із цим, колегія суддів зазначає, що 1 січня 2017 року набрав чинності Закон №1774-VI, яким, зокрема внесено зміни до Закону №1402-VIII, а саме, пункт 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень доповнено абзацом третім, відповідно до якого тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
47. У свою чергу Законом №1798-VIII, який набрав чинності 5 січня 2017 року пункт 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII викладено в новій редакції, та в ній відсутнє таке обмеження максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
48. Таким чином, з 1 по 4 січня 2017 року були чинними обмеження максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а тому немає правових підстав визнавати протиправними дії відповідача щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 1 по 4 січня 2017 року з урахуванням встановлених обмежень та зобов`язувати його здійснювати перерахунок за цей період без будь-яких обмежень.
49. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі №686/6637/17.
50. За таких обставин, рішення судів попередніх інстанцій в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині.
51. Відповідно до частини першої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини третьої цієї статті неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від            15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області задовольнити частково.
Постанову Харківського районного суду Харківської області від 3 серпня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року у частині: визнання протиправними дій Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо обмеження щомісячного довічного грошового утримання граничним розміром 10740 грн за період з 1 по 4 січня 2017 року; визнання протиправної відмови та рішень Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 15 березня 2017 року №850623 про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання згідно заяв ОСОБА_1 від 3 та 10 березня 2017 року, рішення Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 7 квітня 2017 року №бн у частині відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням суми матеріальної допомоги та розпорядження від                8 грудня 2016 року у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні цієї частини позову.
Абзац п`ятий постанови Харківського районного суду Харківської області від 3 серпня 2017 року, який залишений без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року, змінити виклавши у такій редакції:
«Зобов`язати Харківське приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання ОСОБА_1 у розмірі 90%, з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання - з 23 вересня 2016 року, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді на підставі довідки апеляційного суду Харківської області №03-54/34 від 3 березня 2017 року, з яких: 15950,00 грн - посадовий оклад, 9570,00 грн - доплата за вислугу років в розмірі 60%, а з 1 грудня 2016 року, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді на підставі довідки апеляційного суду Харківської області №03-54/41 від 10 березня 2017 року з яких: 17600,00 грн - посадовий оклад,      10560,00 грн - доплата за вислугу років в розмірі 60%, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум (за виключенням періоду з 1 по 4 січня 2017 року).
У іншій частині постанову Харківського районного суду Харківської області від                    3 серпня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від     17 жовтня 2017 року - залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та не оскаржується. 

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Шарапа
Судді:                                                                                                              А.А. Єзеров
                                                                                                              С.М. Чиркін